Топола
Совуљаге у Ерехтејону имају оштре кљунрве и оштре канџе!“ повиче. ..Пази, да ти у зао час не пред очи! - ‘ Тако Дијопит. А образник и овога пута понови ону рмирску реч: ..Дрк је мени Паладе Атине, нећу застрепити никад!" ..Е па добро!" промрмља Дијопит, кад се њих двоје већ били откренули. ~Уздај се у заштиту твоје Паладе, ја се уадам у своју! Доста је одавна све спремљено за одлучан бој међу твојим назови-ремеком од злата и вилдиша и међу правш! старшг божанским ликсш ту унутри у светој просторији у ЕрехтејонуЕ Баш је хтео да псДе, а оно сулуди Менон. јопг једнако сам собом зипарајући на Фидију, својсш штакр.м лупи о један од глатких сјајних стубова те се с њега од.вусне комадић. Кад то Дијопит опази, а он се приближи Менону. Поглед опакога бокца судари се с погледом Ерехтејева свештеника. БВих се двоје знали. је некад. као што је већ споменуто, са осталим робовима свога оптуженога господара био чучен. Јелинске су робове на суду испитивали само мучилом. Под лгучилом је дакле Менон исказао бно. што је шгао да каже, а на основу његова исказа био је Атитванин ослобсфен. Алп су робу Менону од онога времена заостали обога.вени удови. Од њега се створио био богал.. Еоса га је његов.
132