Топола
Атини, који би смео јавно изаћи против Перикла “ .. А зар се то баш не би могло?“ повиче.пу тоногаст човРчуљак, дошавпш ближе а вребајуки очима свуд око себе. ..Не би се, велиш, могло? Не би ли се зар од Перикла после управе од толико година лшгло затражити, да боље и тачније положи рачуне, но што је радио до сад? Зар и у његовим рачунима не долазе поште с простом ознаком: „употребл.ено на државне сврхе?" А шта то значи, модим ја вас, ..на државне сврхе?“ А? Зар може човек-безобразније заваравати народ? Та чујте само: ~употребљено на државне сврхе“....“ Тако је викао тај човек па онда је наставио свој пут по светини па је свуд питао, шта ли то значи ~употребљено на државне сврхе! “ ~То су своте“, опази му неко, правећи се важан, „које Перикле троши, како би ућуткао утецајне л>уде у Пелопонису, да не кидишу Атини .... „Да iiy не сметају, да оснује тираниду у Атини!" упаде му у реч онај путоногасти, подругљиво се смејући. ..Ако ви мислите, да учени Перикле, дошатггавају ћи се са својим пријатељима, с њима мери, колих«о су дугачке ноге у бува а колико широке стражњице у .мушица, то се ви л>уто варате. Одавна он већ' бунца нешто о неком јединству целе Јеладе једном речи, рад би да постане тиранин свој Грчкој. Жена му, она Мили-
141