Топола
..Тиранин си ти, као и Писистрат!" викао је за њшl. ..Вента ради само држиш народне скушптине. А у ствариси ти то. што држшп у рукама кајасе!“ Перикле је ћутао. ..Хокеш Атињане да уплетеш у ратА настави Пачфил. ~не би ли ти кајаси остали у руп,и, да не мораш давати рачуна!“ Перикле не одговори ништа. „Не даш, да се истакну и други људи, који су исто тако рофени за беседнике и вофе народу, као и-ти што си!‘‘ зипараоје Памфил. Перикле ни да би речи. „Ту владалачку своју вештину изучио си дружеки се са, срфистама и са милосницама! Пустио си, да снагу атинском народу задави све то века разблуда и згекушност! ‘‘ Дотле су век стигли били до ГГериклове куке. На улицама је са свим већ ,био мрак. За Периклом је по атинскоч обичају шпао роб оа запаљеном буктињом. Роб куцне алком на врата. Вратар отвори. ГГаифил још никако да оде. ..Отирати овог човека натраг с буктињом кроза удице, јер ево је век са свим мрак!“, рече Перикле робу па мирно уфе у куку. Још једнако је Сократ, хгад са својим ирисним пријатељем Вврипидом, кад без њега долазио Периклу. Још једнако је похафао Аспасију, још једнакр се волео с н>ом разговарати, само је у разговору бивао све збуњенији. све загонетнији, све нејаснији., На не-
163