Топола
пресиавати те пропустити најлепше. Нарочито ми је једнако пред очима леб Цела она са свим нова. чудновата љубавна и брачна веза, коју сте склопили ти и Перикле пред мојом сликом харита на градићу; што је та свеза тако красно пошла за руком, баш у тому је ме-ни изгледало да је потврђен најлепши процват јелинског живота. Па како сте вас двоје нас, који смо били онде, изрекоч позвали, да вам кумујемо. ја сам се без престанка верно држао тога свог кумства, јер сам га схватио озбиљно и мислио сам, да сач позван, да будем пажљив сведок чудноватој оној вези не само за час, него за свагда. Па као што човек у башти с дана у дан надгледа какву особито ретку воћжипу, која обриче да ће скоро понети плода, а вечито стрепи, да ће ју једаред затећи прекрхану суровоч руком, или мразо.м опаљену, или угинулу, па се сваки пут с нова радује, кад је затече и свежу, тако и ја долазим до тебе, не више, као некад, да чујем , него да видим. шта је љубав, и како се развија, и са којих тачака полази, и до којих смерова доводи. Зацело је важна ствар, што се Ијошани и Дорци оружају на крајњу одсудну борбу; али мени је готово још важнија повесница ваше .вубавне везе и најзадашња одсуда боју. који вас двоје бијете ван себе и у себи. Народи су бесмртни или бар живе веома дуто те се њихови удеси могу свагда опет с нова удесити и изгладити; човечји
165