Топола
диша. А у хптиту му, као бајаги грб, бпо је Ерот, наоружан громовншх треском Зевсовим. Ерот са громовним треском! Сјајна замисао, достојна јелинског чела! Та одиста су била то врезхена, где је изгдедало као да Зевсов грозховнхх тресахс xo:h е да npeije у руке крилатшх дечхсу. .. Некоји од Адкнвијадових другова такоћер су отишли у војну. И они су. као и узор тг. гледали, да изх опрезха буде сккупоцена и особена. Млади Кадија, Ппоников син, кажл Т да је изхао панцир, сашивен од лавље коже. Била је v Атини женскиња, која се веозха растужила. кад је Адкивијад био наскокт, да оде из Атине; женскнња, која дуго нпје знада. ни шта је бол, ни шта је љубав. која је не сазхо презирала I Гменејеве охсове, него се ругала и Еротовизх веригазха; женскиња, хсоја је сама за себе говорила: ја тхисам свештеница љубави. ја сам сазхо свештеиица наслади. Та је женскиња бида Теодота. Бзу је, као што већ споменусмо, зхладхх Алкивијад сзхатрао као своју наставниру,, кад је утонуо у вртлог уживања и зхладачххог нестачхлука. Кахго је- био сујетан, тако је хтео, да својозх зхоже назвати најлеиххгу и најгдасовитију етеру у Атини, ону Теодоту, која није више била на врхувру свога прохх,вата, али још једнако на врхуххцу свбје тобожње славе. И Теодота ое поносила тим, што је Алхсивијад био и>ен, а бахи то је опет увеличавало сјај тобожњој слави јој. Иеко се врезхе зхлади Адкивијад ни
174