Топола
салг ггронашао, да се суштина милошти састоји у том, што човек иди сам лије сузе или их истискује другом из очију, или сам бије или пушта да га бију, или сам гази или пушта да га газе али док длан о длан а мени се опет учини као да није тако . . Кад је Алкивијад отншао у око крај Потидеје, хвалио је богове, пгто је ужакао чилошти жене, која је од ттте за њш чупала себи косу с главе. После неког вречена написаће Алкивијад из окола Аспасије ово иисдш: ..Желиш, да дознаш од мене, како ли се наш Сократ влада у свом новозг позиву. Но па, у околу крај Потидеје на длаку је онај исти, који је пре неколико година био у Фидијиној радионици. Час је најревноснији у овом овде послу, час опет спусти главу па се замисли те сахаттш као да није код себе. У ведре звездане ноћи, кад сви спавају под чадорича, хода Сократ по околу, сам је самцит на ногама, чозга, па пита, па тражи. дабогме све зачан. Све хоће да се одрекне знања, али га опет све нешто гони, да поново мозга, да тражи и да пита. Некад си ми, док сам још био дечко а у Перикловој се куки затекао био млад Спартанац, причала о пријатељству младих Спартанаца, о пријателбству, које везује млађе за старије те од њих ствара неразде.виве бојне другове. Такво се сад неразде.виво пријатељство скло-
178