Топола
свом стану. Њен је дерт растао био с дана у дан. Сад је ето опет угледала љубљенога момка, али је њену срцу неугодан, уираво мучан био његов долазак. Дошао је пијан на челу обесној руљи. То би му још била и опростила. Али је довео и млађану тек процвалу етерицу, коју јој је од.мах приказао као CBojv Аријаднт заносншг речизха славеки и уздижуки њене красоте. Па онда је отпочела теревенка у стану зловољне Теодоте. која се није смела отворено да противи а којој је ипак срце готово хтело да препукне т потајним мукама. Алкивијад ју је натеривао, да буде весела, да буде раскалапша. Онако пијан стао је причати, шта је све порадио вечерас. па се хвалио, како је посред тисп.ме на линејону по.вубио иоштену младу девојану. Славан је то, рече обичај. што бар о Дијонисовој сдави скида лисичине са руку атинским женама. Роворио је о Ипарети. Ипониковој красној кћерчици, како га она у потаји жарко љуби па како сва порумени, кад га угледа. Причајући то исмевао ју је. како је жапава. вечито застифена и девичаста. Сполшњао је и К°ру, оно чобанче што из Атине пресадише у Атину, оно најсмешније и најкошљивије девојче, што га има на свету. Алп ће, рече, бити његова, ма га шта стало. Пре ке се одрећи и дивне Симете, те нове сјајне звезде на небу лепоте и љубави, него јогунице из Аркадије.
194