Топола
Аспасијиним девојанама а сатирске су образине криле и њега и дружбу му. ХПто јв смерао, није било ништа мање, него да штркаву девојану одмами од другарица јој или, ако му то не пође за руком, да је на силу одвуче испред њих па да је одведе својој кући. Шадећи се и задевајуки помешапге се сатири ваханткиње. Алкивијад се држао Коре, али је она била упорна као и иначе. Те тако на усамљену месту, које је било згодно за смер му, намигне Алкивијад на свсгје другове па се и он и они устреме на девојану, да је под заштитом већ настадога мрака одвуку силом. Али се у срцу млађаној Аркађанци пробуди иста она жестина, којом је пре већ једаред одбранила себе од сатира нападача. Па како што је онда зграбила угарак из ватре у шуми те њим расплашила продрзљивца, тако је сад једној од својих другарица истргла из руке запаљену буктињу па њом лупила прерушенога нападача Алкивијада у лице тако, да се његова сатирска образина запалила па почела горети а он се збунио па устукнуо. Тај тренутак употреби Кора те хитро, као но гоњено лане, одлети и за час је нестане гониоцима испред очију. Срце јој мал није искочило из груди, једва је дисала па ипак није стала, док није стигла до Аспасијине куће. Што је Кора била тога дана међу ваханткињама, то је међу сатирима био млади Ман, Периклов посинак. И њему су силом
205