Топола
XVIII. vieka: u poljskom je družtvu ova reakcija potiskivala Ijude u najkonservativnija načela narodnoga duha, u njegovu prošlost, u njegova vjerovanja. Izmedju dva pokoljenja, od kojih je jednomu bio na čelu Šniadecki sa svojim racijonalizmom i odredjenom religijom, a u drugom mladi Ijudi tražeći izraza za novo shvaćanje svieta, dogodi se prelom i sudar. Mickiewicz iznosi bojni program novoga smjera u svojoj baladi »Romantičnost«, gdje se izvode: djevojka, kojoj se pričinja, da se razgovara s umrlim Ijubavnikom, svjetina, koja se moli za pokojnikovu dušu, vjerujuči, da se njegova duša krili negdje u blizini Ijubljene djevojke, i najzad mudrac s naočarima (u kojem je očevidno prikazan Šniadecki), koji s uvjerenjem govori: »vjerujte mojemu oku i staklu, ja ne vidim ničega; duhovi su plod prostih pijanica i njihove gluposti, djevojka bulazni, a svjetina huli razum.« Pjesnik odgovara mudracu: »djevojka čuvstvuje, a svjetina vjeruje, čuvstvo i vjera silniji su za me nego mudračeve oči i naočari. Tebi su poznate mrtve istine, tudje narodu, ti ih vidiš u biljci, u svakoj zvjezdici, ali ne znaš istine života, ne ćeš vidjeti čuda, imaj srca i pogledaj u srce!« U tom preokretu k čuvstvu krije se i velika sila i sva jednostranost poljskoga romantizma u obće i Mickiewiczeva smjera napose. Istinu treba, mišljaše Mickiewicz, uhvatiti sa sjajem i s toplotom, da uzmogneš raditi kao sunce, a ne samo kao zrcalo.
11,
Sad stanu izlaziti balada za baladom; najveća se produktivnost započne u to doba, kad je Mickiewicz svršivši sveučilištne nauke ostavio Wilnu i bio odredjen učiteljem latinskoga jezika u Kownu. Medju kowanskim učiteljem i wilanskim drugovima trajala je najtješnja sveza; oni.su dopisivali izmedju se, pjevali njegove pjesme, smišljali, kako bi našli novaca, da se Mickiewicz uputi za granicu poradi veče naobrazbe, i da se štampa prva zbirka njegovih pjesama. I on je sam dolazio k njima, da čita »Odu mladosti« i »Gražynu«. U njihovu je krugu bilo nesumnjivo, da se rodio velik pjesnik, dok nitko
43
Adam Mickinvicz.