Топола
142
Ftrvatske s Ugarskom s tim dodatkom »dok sebi predobiju one krajeve Hrvatske, koji su danas pod Venecijom i Turskom i dok se tolik broj županija nađe na okupu, da budu mogli uzdržavati jednu političku oblast«. Poslove, koji su doslije pripadali hrvatskomu saboru, prenesoše plemići na zajednički ugarsko-hrvatski sabor (na pr. odmjerivanje poreza). Ipak i na tom saboru zahtijevahu staleži, da se Pijeka sjedini s Hrvatskom, Krajina da dođe pod bana, grad Senj da se uzme ispod vojničke oblasti, i t. d. K tomu su branili latinski jezik protiv madžarskoga i prosvjedovali protiv uvođenja protestantizma u Hrvatsku. Ka tom su saboru napokon grčko-istočnjaci postali ravnopravni sa katolicima, pače su dobili kod dvora posebnu kancelariju. Iste godine, kada se bio sastao taj po Hrvatsku tako znamenit sabor, učini Leopold mir s Turcima u Svištovu (1790.), te vrati Turcima Biograd i sve što je bio Laudon osvojio. Nizozemskim staležima obeća Leopold, da će im potpuno povratiti stare sloboštine, no kada se oni tim ne htjedoše zadovoljiti, otpravi u Nizozemsku vojsku, koja je buntovnike na brzo pokorila. Velika francuska revolucija, koja je već započela za Josipove vlade, razvijaše se sve jače za vladanja Leopoldova. Ne samo Francuska već cijela Evropa uprla je oči na Paris. Leopold se vrlo zabrine, kad mu je sestra Marija Antonieta, hoteći pobjeći iz Francuske sa suprugom svojim kraljem Ljudevitom XVI., pala u šake razjarenih prevratnika. On sklopi s toga godine 1792. s kraljem pruskim savez za međusobnu obranu, ali na to još iste godine umrije. Na prijestolju ga naslijedi najstariji sin
Franjo I. (II.) (1792.—1835.). Čim je Franjo bio okrunjen za kralja ugarsko-hrvatskoga, dozvoli mu zajednički sabor i novaca i vojsku za rat na Francusku, gdje su već prevratnici svu vlast imali u rukama i prisilili kralja Ljudevita XYL, da navijesti rat Franji »kralju ugarskomu i češkomu«. Hat je na to trajao s malim prekinućem 23 godine, te je stajao strašnih žrtava narode hapshurške. Sama Krajina hrvatska digla je na noge za prvih osam godina toga