Трговачко књиговодство. Део 3, за новчане заводе, фабрике и рударство : уџбеник за IV разр. трг. академије и за приватну употребу
за (==
лима) па до закључка књига; стога је свођење вредности улога, односно капитализовање камате улагачима, сасвим проста ствар, као што је познато.
На против, код текућих рачуна дешава се да се текућем рачуну нека сума одобри или се он њоме задужи, али она стварно вреди, или скадира, тек после закључка; нпр,
Одобри се некоме меница 15. маја, у износу одз000“ дин.. којој је рок тек 15. јула. Ова меница стварно вреди тек на дан рока, и пошто се, према наведеном правилу, сви текући рачуни, па и овај, морају закључити под 30. јуном исте године, то се и горњој меници мора свести вредност на дан 30. јуна.
Главни је дакле циљ текућим рачунима да се вредност њихова, односно њиховог салда, тачно сведе на дан закључка дотичног личног рачуна. |
Ово свођење бива на три главна начина, који сви имају један исти циљ, и зову се:
Немачки начин — Прогресиван или са црвеним бројевима
Француски ,„ –— Ретроградан, Епоха,
Енглески „ — Степенасти, Шафел,
о којима ће сада бити опширније говора. -
Опште правило при закључку за сва три наведена начина гласи:
При закључку рачуна се месец у 30 дана, на суме испод 50 пара не рачунају се каматни бројеви, а преко 50 пара узима се као цео динар; каматни бројеви се скраћују са 100 итд. (види у Рачуници о свему овоме).
Провизија се рачуна увек од веће стране, т.ј. ако је нпр. Дугује 30.000 Дин. а Потражује 20.000 Дин. то ће се провизија рачунати на Дин. 30.000.
Напротив, провизија се не рачуна код неких пошта или случајева код којих је већ обрачуната и овај обрачун писмом спроведен и од примаоца потврђен. За ове такозване „франкопотше“ ставља се испред износа вредности знак — јео — а за њих се дозна из самога писма или копије, иошшо се у шекућем рачуну књижи непосредно из коресподенцтје, само
• Овај последњи управо и није неки засебан начин, само се камата обрачунава на засебпом листу, као што ће пример показати.