Учитељ
ЕЊИЖЕВНИ ПРЕГЛЕД 200
ружа и другог мирисног цвећа, он изабра — коприву. И коме је пружа2 — Деци. Да ако се дотакну ње, она их жеже; ако је помиришу, опрљиће им лице. |
Ја сам већ једном писао баш о овој истој песми') и осудио изношење тако грозних примера деци, ради неког вајног васпитног утицаја. Што је онда учинио један учитељ, то сад чини, још у већој мери, један Академик. Непејмљиво је зашто се и по други пут истиче деци овако груб васпитни пример! То ме нагони да опет о овоме пишем, јер се не могу никако сложити с тим, да ваља у невину дечју душу уносити овако грозне примере у циљу каквог благотворног васпитног утицаја.
Пре свега, ја мислим, да ова песма више ружи наше народне умотворине, него што се може узети као нека лепа нар. умотворина. Јер по њој би се могло судити да је наш народ имао и таквих мајака, које. су рођену децу клале, и такве браће која су сестре растрзала. И овакву једну песму пре би могао износити какав туђинац, који би хтео да престави Орбе као варварски и дивљачан народ. А кад и туђинци описују словенска племена као миран и питом народ, ружно је да ми сами оваке примере износимо својој деци за васпитање. Овој песми мучно да је први постанак у ср.ском народу или ком др, словенском племену. Биће да је њен постанак у старом митолошком добу, а к нама је то с истока, пренето и нешто прерађено и дотерано. Ако то није, онда је онако грозно дело могла учинити која мати само у лудиљу. Мати нормалног стања памети може све, само не може клати своје чедо да коме напакости. — Ко би противно тврдио, тај не зна шта је и колика је материнска љубав А толики силни примери и код животиња и код човека истичу врло јако величину материнског осећања према породу свом. У томе је жена претежнија од човека "о те правило, а изузеци у том не само да су ретки, него су то махом дела поремећене умне свести. А што се у лудилу чини, то земаљски закони не казне аи Бог је према таким грешницима милостив, „јер не знају шта, чине.“
Па кад је ово, по свој прилици, непстинит, а при том врло груб пример, је ли то згодно срество за васпитавање деце 2 Не, никако. Није ни за одрасле, камо ли за децу. Јер шта би користили оваки примериг — Да застраше само гњевом божјим. Јест; да застраше, али при том и да затупљују племенита и питома осећања.
То велим за људе, за одрасле у опште. А за децу 2 Пре свега ваља, знати, да деца и кад што читају, и кад им се казује и прича, увек 40воде то 9 везу са собом, својим, рођацима џи 9 опште са својом околином. То је врло важна истина и њу треба имати на уму увек, кад хоћемо децу да учимо и моралишемо. Деца својом анђелском душом воле оца, браћу и сестре, рођаке и др. али више од сваког — воле мајку своју. А тој дечјој љубави клица је у материнској љубови. На љубав материну
5) Оцена књиге: „Шта деда деци приповеда“. „Учитељ“ свеска за мај 1891.
УЧИТЕЉ 80