Учитељ
0 ин
којој добија своју праву вредност, којој се мора потчињавати и поштовати друге личности.
Сем овог социјалног значаја, ручним радом се стичу идруге особине, које вежбањем постају важне одлике карактера, а то су: тачност, издржљивост, одлучност, истрајност итд.
Женски ручни рад има неоспорну педагошку вредност у настави педагошке школе, ако се он схвати и изводи у духу општег принципа рада. МИ овај ручни рад мора бити у вези са наставним градивом појединих наставних предмета. Нарочите је вредности национални вез, који код нашег народа у неким крајевима показује дубоку психичку страну и који као такав садржи свој велики васпитни утицај на ученике. Јер наша жена, слагањем боја и фигура, уносила је у ове своје радове своје жеље и радости, свој бол, своју наду, мисли на сјај своје државе и херојство народа, и тугу за изгубљеном слободом. Она је стварала дела пуна душе која живе и која уткана у младе душе ученика, помоћу ручног рада, чувају прошлост, националне светиње и васпитавају национално.
Потребно је поменути и то, да је извор за добијање материјала за ручни рад ученика неисцрпан и то, пре свега у природи а у великој мери, остали материјал ученици могу набављати од својих домова без новчаних издатака.
3. Цршање
Акција дечије природе врло рано изражава се цртањем. Урођен нагон за изражавањем помоћу цртања, јавља се још у најудаљенијој прошлости природних људи. Ови цртежи као слободне манифестације духа откривају идеје, карактер, машту, укус и друге индивидуалне особине.
Погрешним схватањем задатака цртања, да је његова вредност у цртању геометријских облика и механичком прецртавању са прегледа, ово наставно средство првог реда у савременој школи стајало је неупотребљено и тек крајем прошлог века (1870—1890 год.), нашло је унеколико разумевања, да се цртање као предмет уведе у наставне планове основних школа. Њему је, пре свега, постављен задатак, као и настави других уметности, да образује укус за лепим, да негује естетичка осећања, а у вези са тим, да негује и вежба чула и руке. Овим се ученик упућује и навикава на виша уживања у лепотама у природи и уметности као и то, да посматрањем предмета природе и уме тности извежба моћ тачног опажања. А од способности у цртању, задобивених у настави, очекивала се и практична корист као његова примена у разним занимањима у животу.
Али прву педагошку вредност цртања, истакла је настава активне школе. Као један од најважнијих облика раднога принципа у настави, цртање својим изражајима изазива и ставља у наизменичну акцију читаве комплексе душевних и телесних појава. Тиме служи развитку воље и развитку пријатних осећања и љубави према раду, из чега се јављају нове тежње за даљом акцијом. Јер у