Цар Душан : историјски роман из XIVога века у три књиге. Књ. 1, Млади краљ
немо само: Мијотена Драживој евића, Станца Војпсалића, Гојпелава Галешића, Будисава Дружичића. Сви они беху у свити патеровој дошли у Зету, у госте младоме краљу од Србије, да му по-нуде своје јуначке мишице... Да ли их је на тај корак навела жудња витешка за борбом, или одушевљење за јунака као што онда беше Душан на гласу, или је патер Перегринус увиђао да је за босанскога бана дотле добро, докле "се „рашка властела“ између себе коље2 Ко ће то знати...
После босанске господе беху на реду приморски гости младога краља, јер чим се Душан вратио из Византије, беху му похитали насусрет господа которска, а на име; Михо Буђић, Басето Биволичић, Жун Башљевић, Гргур Гимановић и Грубе Бистетић. · Најзад што су се Которани интересовали за Душана није чудо, Котор је онда био највећи град п главна трговачка варош у српској држави. Али што чак п поноспта република дубровачка похита да понуди своје услуге мледоме краљу, то је још важније. Кнез Филип Бјелен одма је оправио Душану своје поклисаре, а на име: граматика опћине дубровачке Стјепана Бенчулића, вијећника од вељега вијећа Виту Барборића, из уз њих властелина Гундулића и Гучетића, да буду при руци младоме краљу. Промућурни Дубровчани беху осетили, како је огроман покрет у српеким земљама, који хоће да доведе Душана на престо још за жива оца, они су већ слутили да се ни најпослушнији, ни најзадовољнији син неће моћи одупрети тој силној струји која је завладала у народу, па нагађајући излаз тога грађанскога рата, хтедоше да за времена стеку обвезаног пријатеља у новоме владаоцу српеких и помор "еких земаља.
Да су изгледи у тој очекиваној борби били за Душана врло сјајни најбоље се видело по том, што у овом сјајном ловачком друштву Душановом беху данас не само витезови и властела, него и најпоглавитији трговци српски онога времена који су, као што се прича, понудили грдне суме новаца младоме краљу. Ето међу њима и Соркочевића, "српскога трговца, који је рад свога богаства м својих трговачких свеза био тако важан, да га је република дубровачка
86