Цар Душан : историјски роман из XIVога века у три књиге. Књ. 1, Млади краљ
нашло би се поприлично и у мене, већ ту пресуђује племенито | срце, а по свему што сам досад о теби слушао, бољег срца нећу наћи у свему ромејскоме царству.
Јевдокија се лако поклони, а отац и настави :
— Да бих ти могао испричати моју невољу, морам те молити за стрпљење да почнем мало издаље. Далеко од границе ромејскога царства, између аламанске и франачке државе има један млад народ, који је пре неколико векова прешао у нашу православну веру, и коме ти, племенита госпођо, може бити досац ни имена ниси чула, али име не доприноси много ствари. Мене посла свети наш патријах у земље и државе тога народа да ширим у њима веру православну и да их чистим од јереси и безакоња ! —
— Каква достојна мета, свети оче!— рече одушевљено Јевдокија, и очи јој плануше необичним огњем.
— Ал" уједно — настави отац Андоније — како ужасно тежак задатак! Да видиш у каквом сам стању затекао тај јадан народ. Наша се православна вера не поштује, правоверни се гомилама латине, или ако то не, жене се Латинкама, па како их света црква неће да венча, живе невенчани ка и друге животиње. Међутим на жалост виде да ни сама света црква није свуда строга наспрам њих. Шрвосвештеници се не постављају по способностима и светом јеванђелском животу, него по прљавом подмићивању, па п они за мито про“
дају своју душу и гледају спокојно како се шири „бевакоње по земљи, како катуђери остављају свеје манастире па живе с грешним женекињем по вароши, тргујући и радећи којекакве занате. Како црква,онако и световна власт. Нигде реда, нигде сигурности, нигде правде. Купњу отимљу трговцима у по бела дана, или им свилом намећу онолико новаца за њу колико се коме назилнику свиди. Дариници, који би требало да заштите јаднога трговца, отимљу им робу п сами силом, или је узимљу у бесцење. Е
— Та зар у тој земљи нема још ни судова, свети оче 2 — пршшта лепа удовица зачуђено.
— Има судова, дете моје, — одговори отац Андоније али која корист од њих, када сваки пристав извршујући пресуду судску, може да је изврне и дотера како U вољи годи, према својој љубави или мраости за овог или за оног
32