Цар Душан : историјски роман из XIVога века у три књиге. Књ. 1, Млади краљ
На те речи оба се зликовца грохотом насмејаше, па се растадоше и сваки се врати на своје место.
__ Међутим се коњаници већ прикупљаху код полазне белеге. Милина их је била погледати. Коњи жива ватра, једва их уздржавају да остану на једној линији. А овамо опет још није све готово. Нису још прегледали све коње да л' имају прописане године, још се нису ни сви коњаници памерили на вази, још. се нису испунили сви пропшен, који су постављени да не буде преваре ни с чије стране. Али најзад испунише се све формалности, старешине се попеше на своја постоља, подигоше своје палице у вие. =
Цео жагор умуче, само се чуло како нестрпљиви бујини копају земљу пред собом.
Отарешинске палице спустише се, п коњици појурише као исти ветар, ал у исти мах осу се вика из стотину грла као из једнога:
— Не ваља, не ваља !Лажно се пошло ! Назад, то не вреди ништа ! Е
= Е, тако је то! Опет се један зелени морао да иетрчи пре него што се дао знак за полазак !
— Како можеш тако наочиглед лагати, безобравниче један ! Зар си слеп,те ниси видео како се један ваш прво истрчао !
= Тако је, тако је ! Ови су модри свуда непоштени. Ја сам био на многим тркама. Они су свагда кварили !
— Мир; мир, остав"те се вадевица ! — разлегао се глаб "димокритосов и димархисов, пошто су дали знак да коњици изнова почну трку. =
Али лакше је било викати назад, него зауставити захуктане змајеве. Спроти коњаници прикупљаху узде свом снагом, ал' све забадава. Једва у неко доба стадоше се један по један враћати у линију.
Пошто је и други полазак испао траљаво, једва трећи пут погодише, те у један мах појурише еви.
Гледаоци беху тодико раздражени, што им се неетрпљење ударадо на тако тешке пробе, да с обе стране заграђенога тркалишта стаде трчати читава руља народа за коњаницима, к'о бојаги да боље виде ко ће претећи, а заборављаху да неће моћи уз њих трчати ни десет корачаји.
40