Цар Душан : историјски роман из XIV ога века у три књиге. Књ. 2, Краљ
_ време, врло драгоцено за нас обојицу, ако ћемо вбиља
што заједнички почињати, пролази. Ваља нам се одлучити. Остајеш још при твоме предлогу # ___— Остајем — рече Кантакузин одлучно. — Ја бих био најгори човек на свету када би као крунисани цар византијски издавао земљу и градове само ради своје личне користи. |
— Добро. Познајеш ли ти Ђорђа Дуку и Митро-
полита Солунског Макарија 7 ·
__ Како их не би повнавао 2! Обојица су велико“ лостојници царства.
_—_ Би ли их познао и прерушене у тривалско одело 2
__ Та познао би их и по самоме гласу њиховом, а камо ли да их видим.
— Врло добро. Молим те да се за неколико тре= нутака сакријеш ива ове завесе па да својим ушима чујеш какву су ми поруку донели та два великодсстојника царства !
— Зар ву они овде 2! — упита Кантакузин вапрепаштено и против своје воље сакри се иза завесе.
Душан само удари длан о длан.
— Децо, нека Велики Ставилац дође с она два властелина.
После неколико тренутака Милош уведе покли“ варе, који сада изгледаху као српеке војводе, па одмах изађе.
— Господо поклисари! — поче Душан кад оста. доше на само. — Ви сте видели синоћ какво сте гнушање у мени изазвали са предлогом да вам за неколико грчких градова, које ја изберем, издам како ви велите бунтов“ ника противу цара Јована Петог, кога ја држим ва законита намесника царства до пунољетства малолет“ пога Јована У., да вам издам мога драгога госта и пријатеља. У овој вашој пуномоћи стоји да сте ви власни у име парице Ане, Патријарг и велеможнога В. Дуке Апокафке, вакључити уговор о савеву на који се ми са» главимо. Јесте ли ноћас добро размислили O гадном услову који сте ми виноћ поставили 2
443