Цар Душан : историјски роман из XIV ога века у три књиге. Књ. 2, Краљ
и градове од Христопоља на запад по твојих граница, изузимајући једино Солун. -
_- Можете ли ми показати то писмено 2
Поклисари се опет очајно згледаше, највад Лука извади из недара један свитак пергамента па га вадрх“ таном руком пружи краљу.
Душан прочита, па враћајући свитак рече:
— Ово је мало, али ипак много одређеније од си“ ноћне ваше магловитости. О овоме ипак вреди мало размислити. Отидните у оближњу собу, па останите са Вел. | (Ставилцем док вас не зовнем.
Погнуте главе ивађоше поклисари из краљеве собе.
Душан подиже взавесу и Кантакузин, самртнички блед изађе иза ње па се стропошта на прву столицу и покри лице шакама. — i
— Казуј, Душане, твоју последњу реч. —
__ Она ће ти дати нов доказ мог искреног пријатељетва, јер нећу тражити ништа, на што ти као дар не можеш пристати. да заједничко војевање противу твојих непријатеља тражим ва обојицу једно лраво: Сваки град који освојимо нека сам изјави коме хоће да припадне, теби или мени.
— Пристајем — рече Кантакувин и обе му руке клонуше низа снагу. — Лаваре ! — _викну Душан — нека дође Вел.
лоротет ! Кад двпродржица оде краљ се окрете Кантакувину :
— Не треба да те мој логотет ватекне таквог. Устај и замисли се у мој положај. Бипи ти могао поста вити праведнији споравум од овота 7
Кантакувин устаде махну руком преко чела и 22 свим мирно рече:
— Имаш право. Ти ниви крив за моју злу судбину. Тешко да бих се и ја на твоме месту могао са мање ва“ довољити, нарочито када бих имао на врату твој
44b