Човек и инвентивни живот
Иван Ђаја: Човек и инвентивни живот 45
може бити промењен у одређеном смеру". То значи да све дубље и дубље анализе феномена живота, поред тога што раде са елементима физике и хемије, дају тим феноменима, кад су они у оквиру организма, све више обележја психичких феномена: оруђе је физичко-хемијско, и наука чини велике напретке у том упознавању, али руковање њима почива на извесној механици која по својој природи необично личи на механику, која се мора налазити у основици наших психичких функција, наше воље, и која је данас исто тако неразјашњива као и ова.
Исто тако, у данашњој биохемији која је успела да продре у најбитније појаве живота, има појмова који се намећу поводом њених достигнућа и на које до пре неколико десетина година нисмо скоро ни наилазили: као што су појмови потребе, економије, заменљивости. Без ових појмова ми не можемо да утврдимо одређено правило о току биохемијских збивања, која можемо разумети само у односу на резултат којем та збивања воде.
Оно што још одликује физиолошке механизме јесте што они, будући да су у основи потпуно физичко-хемијске природе, успевају да преокрену смер многих феномена физичке хемије. Бубрег пропушта ка мокраћи извесне супстанце растворене у крви у мањој концентрацији ка јачој концентрацији, што је супротно физичким законима дифузије, филтрације и осмозе. Очигледно је да бубрег до тог резултата не долази помоћу неке “животне силе", него једним нарочитим физичкохемијским механизмом, који још нисмо успели да објаснимо.
Механика живота се приказује исто тако под посебним видом и са једног другог гледишта. Будући да је механичка природа живота бла утврђена, могло би се очекивати да би нам плодоносна анализа феномена живота дала кључ њиховог порекла. Могли смо се оправдано надати да би се механизам живота, на изглед сложен и необичан, открио у начелу као прилично једноставан да би се својим пореклом могао везати за универзални механички детерминизам. Данас се може тврдити да је та нада била узалудна. Јер што се више продире у различите механизме и структуре живих бића, чини се да нам проблем њиховог порек-
ла све више измиче.