Чудан свет : роман
ЧУДАН СВЕТ 85
Чује се споља вика, неко хукне на врата, то је Циганин Рашко. Таландур као поплашен дукате исћуши из Ђокине руке.
— Зар, Ацо, тако се то ради» Зар си ти то сам украо, а не и ја с тобом заједно Чекај, сад ћу ти показати!
Сад ухвати Рашко Ацу за гушу, и поче га гњавити. Аца виче:
— Недај ме, куме, одбрани ме!
Ђока вуче Рашка на страну, дође и жена, па и она помогне и тако одбране, а Аца купи дукате са земље, и баца у врећу, а сандук повуче на врећу. Рашко грди, псује као бесомучан.
— Знаш, Ацо, да ти једну кажем; ако ти будеш без мене коме за банке мењао, одма' идем на суд, па ћемо и ја и ти пропасти.
— Чекај, девле, сад ћемо ми ту ствар уреди“ ти. Знаш, куме, шта, и овај мој пријатељ је са мном дукате крао, па не смем ништа без њега, издаће ме, па ћеш и ти с нама зло проћи; него иди, брате, ти опет кући, па донеси још две стотинарке за Рашка, па ћеш онда добити осам сто дуката. Је л, Рашко, да је тако
— Јест, ал те две стотинарке, што си добио — чуо сам кроз врата — па мени мораш дати једну.
— Ево, девле, и теби једна, па само да је мир!
Извади и даде Рашку једну банку.
Ђока у великој забуни није се могао одмах разабрати, но малочас охрабри се.
" — Е па добро, сад сте се поделили, па избројте сад.
— Немој куме, сад. Може ко доћи, па ће бити зло, него иди донеси још банке, па ћеш наједаред добити.
— А ви ми дајте донде моје банке натраг.
— Девле, да му дамо натраг банкег
— Шта натраг! Нипошто недам, нека донесе јошт, па ће добити дукате. Мени сад новац треба,