Шта радиш ради како ваља
15
су људи тако створени да њиховог частољубља и њиховог идеала нестаје, кад су сами или кад су у друштву небрижљивих и равнодушних створења. Њима је непрекидно потребно да их неко подстиче, да их гура, или да пред очима имају пример других људи. Сећам се једнога човека, који је, до смрти своје жене, имао диван идеал и жељу да постигне узвишени циљ, сећам се тога човека који се много паштио и трудио у свакој ствари; никад себи не би допустио да од себе не да оно што би могао учинити као најбоље. Али, кад је остао сам, његов идеал попусти; занемарио је своје достојанствено држање и предао се тако раскалашним навикама да је постао одвратан, и, међутим, по сољашњости, по изгледу бко је потпуно несвестан оне промене, која се у њему извршила. Како се брзо какав младић,лепо васпитан и лепо одгајен, који има у себи узвишени идеал и племените мисли, ниско спусти кад остави очинско огњиште и ступи на рад код каквог газде са најобичнијим прохтевима и са методама, у којима је врло мало обазривости и тачности.