Адам Бид
28 ЏОРЏ ЕЛИОТ
крила своја... а ви не хтедосте... ви не хтедосте.“ Последње речи понови Дајна гласом молећива прекора .„погледавши опет у слушаоце. „Погледајте убоде од чавала по његовим рукама и ногама. Од ваших грехова долазе они! Ох, како је бледи уморан Христос! Прошао је све страшне муке у башти Гетсиманској, кад му се душа растрзала самртним мукама, и кад су крупне капи зноја, као крв, падале на земљу. Пљували су га, ударали, шибали, ругали му се, натоварили тежак крст на његова трошна плећа. А после су га приковали за крст. Ах, какве муке! Усне су му изгореле од жеђи, а они су му се још ругали, у страшним самртним мукама. А он се оним изгорелим уснама молио за њих: „Оче, опрости им, јер не знају шта чине“. Затим га обузе ужас страховите таме, и он осети ено што грешници осећају кад су занавек. отргнути од Бога. То беше последња кап у чаши горчина. „Боже мој, Боже мој“, уРниНуо је, „што си ме оставио 2“
— И свето он је поднео за вас! за вас, а ви никад не мислите на њега; за вас, а ви му леђа окрећете; вама није стало до тог шта је он све вас ради подносио. А он се ипак још није уморио, трудећи се за вас: устао је из мртвих, мсли се за вас с десне стране Бога Оца: „Оче „опрости им, јер- не знају шта чине“. Он јеи на земљи; он је међу нама; сад је ту близу крај вас; ја видим његово тело у ранама, и његов поглед пун милости. ~
Ту се Дајна окрете Беси Кренеџевој, чија младост и очигледна таштина је испунише сажаљењем.
— Јадно деге! 'Јадно дете! Он те моли, а ти нећеш да га чујеш. Ти мислиш на минђуше и лепо одело и капе, а никад не помишљаш на Спаситеља, који је умро да спасе твоју драгоцену душу. Једног дана, твоји ће образи бити изборани, оседиће твоја коса, и тело твоје биће мршаво и поводиће се! Тада ћеш почети осећати да ти душа није спасена; онда ћеш стати пред Господа, одевена у грехе своје, у опаку ћуд своју и таште мисли. А Исус, који је сад готов да ти помогне, неће ти онда помоћи; зато
а ас а ои дос Гое +.
с ава оваа ои 1 давао с =. ји
|
а Де зе ЈА