Анали Правног факултета у Београду
462
АНАЛИ ПРАВНОГ ФАКУЛТЕТА
ce y разним географским подручјима (7). Са становишта облика државне власти, међу њима налазимо државе представнице „чистог“ председничког система, државе које комбинују елементе председничког и парламентарног система и државе скушлтинског система. Ову установу налазимо како у државама на различитом степену капиталистичког разно ja тако и у државама на различитом степену развитка социјализма. Познају га и земље са дугим периодом државности a усвајају га и земље које тек стичу независност. Најзад, и уставно-политичка пракса из наизглед једнаке или сличне нормативне садржине даје већ прилично обиље разних решења. Управо све то чини да установа потпредседника у правној литератури мало обрађивана постаје све занимљивија установа за проучавање с гледишта упоредног права. 11. l. Сједињене Америчке Државе. Ако пођемо од „најстаријег“ потпредседника државе, онда je то Потпредседник Сједињених Држава. Но поред овог више-мање формалног момента, установа Потпредседника САД je значајна и због тога jep се може рећи да je Потпредседник САД и „најпотпунији“ потпредседник. Он je и помоћник и заменик шефа државе. Основна функдија Потпредседника састоји се у томе да председава Сенату (8) а да у случају престанка функције Председника САД пре истека мандата односно уставног рока ступи на дужност Председника и врши je до истека преосталог мандата (9).- Послератна пракса показује да су неки од потпредседника постали врста посредника између Председника и Конгреса. Од 1949 далье Потпредседник je члан (по положају) Националист савета за безбедност. Подаци из прошлости показују да je једини разлог за ефективно вршење председничке дужности од стране Потпредседника била смрт Председника САД (10). До примене других, у уставу наведених разлога, као на пример, оставка или неспособност, није долазило. Међутим, оно што je занимљиво јесте чињеница да у правној литератури постоји схватање да творци Устава САД нису намеравали да Потпредседника „предодреде“ за свог Председника већ само да обезбеде лиде које ће вршити функције Председника за случај прекида његовог мандата (11). У пракси je ово питање први пут постављено 1841, после смрти Председника Харисона (Harisson). Тадањи Потпредседник Цон Тајлер (John Tyler) je међутим одмах дао инаугуралну беседу у којој je изјавио да je позван да буде Председник Конфедерације. Конгрес je и сам потврдио ту праксу упућујући своју резолуцију Председнику САД. Доцније, иако je овај преседан увек коришћен, било je случајева да се говори о Потпредседнику као о „acting President of the United States “. Последњи и недавни случај из историје САД показује да се при преузимању дужности од стране Потпредседника Џонсона (Johnson), после смрти Председника Кенедија (Kennedy) уопште није поставляло
(7) Посебно ће бити размотрена установа потпредседника у овим државама: Сједињене Америчке Државе, Индија, ДР Вијетнам, Дахомеј, Кипар и Југославија.
(8) Потпредседник САД као председавајући није члан Сената нити има право гласа. Једини изузетак je случај подељености гласова и тада одлучујући глас je глас потпредседника.
(9) Устав САД из 1787, чл. П, од. 1.
(10) Од 1836 до данас осам председника САД je умрло за време. трајања председничког мандата и осам потпредседника je преузело вршење његових функдија.
(11) Dr. Bernard Schwartz: The Powers of Government, vol. 11, The Powers of the President; New York, 1963, pp. 15—17. Аутор овог дела наводи да расправе вођене 1787 показују да се очекивало да he потпредседник вршити дужност председника али и да he остати на положају потпредседника до избора новог председника. Највише што би могао да буде у то време односно после смрти шефа државе јесте „acting President“.