Анали Правног факултета у Београду
НАДЛЕЖНОСТ РЕПУБЛИКЕ У ОБЛАСТИ СПОЉНЕ ПОЛИТИКЕ И МЕБУНАРОДНИХ ОДНОСА
Једна од битних новина нашег новог уставног система овакако je и утврВивање надлежности република и покрајина у области спољне политике и међународних односа. To je природна последица развоја целине политичког, друштвеног и економског система Југославије, у којој нестају класични облици државности и класичног федерализма који уступају пред самоуправном организационом структурой као новином у политичкој организацији друштва. Нови уставни систем представља свакако израз тежње да се у свим областима друштвеног живота институционализује односе у којима ће човек као основни творац бити главни чинилац одлучивања у друштву. Доследном применом самоуправног концепта организације друштва постепено нестаје дуализма изЈмеђу државе и друштва и у процесу политичког одлучивања. Разумљиво je стога да у самоуправном друштву и креирање политике представља процес у који су укл>учене и основне ћелије друштва. Јединство спољне и унутрашње политике намеће јединствени третман у новом уставном систему. Нацрт устава СФРЈ одреВује надлежност република и покрајина у области међународних односа и спол>не политике и то на два начина: прво, одређујући општа начела спољне политике Југославије оставља републикама, покрајинама и општинама право да у тим оквирима развијају међународну сарадњу и, друго, републике и покрајине имају непосредну надлежност у закључивању одређених међународних уговора на тај начин што без њихове сагласности уговор не би могао бити закључен. Овако утврђена надлежност изражена je у чл. 251. Нацрта устава СФРЈ у којем се каже (ст. 1) да „меВународни уговори који захтевају довошење нових или измену важећих републичких односно покрајинских закона или из којих проистичу посебне обавезе за једну или више република или аутономних покрајина, закључују се уз сагласност републичких односно покрајинских скупштина”. Утврђивањем надлежности федерације, читава облает друштвене инфраструктуре остала je у надлежности република. Y области културе, науке, социјалног и здравственог осигурања републике имају пуну надлежност. У спољној политици сваке земл.е ове области заузнмају значајно место те се због тога поставља низ питања с обзиром на овако утврђену надлежност република, покрајина и федерације.