Вукова преписка. Књ. 3
102 ~ ВАСИЛИЈЕ ВАСИЛИЈЕВИЋ
1 У Земуну 11-о' Јулија 1821. Љубезни и високопочитајеми ПЏријатељу!
Уговору нашему веран, непропуштам ни једну прилику вама што важно неписати. Од депутираца (. ни трата ни гласа, _ сада се говори да нећеју доћи, него као такови остају у Шариграду, до душе још није Ферман читат у Београду, али се веће њиовом доодку ненадају, то је истина, да Турци у Београду видећи да се о боју са Србима ни проговорити неда, а они мировати немогу, одилаве чопором из Београда и иду на Влашку гди мисле својој крвожедној жељи угодити. Овде се веће три дана јако распространио глас, да су Грци Салоник од Турака отели, како се потврђује било је сами калуђера десет иљада, други веле да и је шеснајест а трећим тридесет иљада свети отаца било, и дасу у Чивутској каси преко 19 милиона гроша нашли, почем све Чивуте и младо и старо исекли, и такосе Патријару осветили за ону пакос, штосу му они у Цариграду чинили, како што реко, кирајџије су тај глас у Београд донели.
„Добргћу из села Трпинм, греота би било, да му се ова ортографија на дару одбије, несумњам да ће те му остати дужни '
А зашто ви по гди које писмо нама нешаљете% а знате с каквом радости ваше писмо читамо.
Поздрављају вас сви ваши пријатељи и почитатељи: Карабаша (оће вам писати кад буде имати шта), Игња, Марјан и сви остали и ја шњима
ваш истини почитатељ В. В.
П. П. Како што сте чули да су Турци преко Дрине прешли, није истина вратили су се сви натраг.
Г. ђенерал искао је новине да чита гди стоји о вашој дипломи, радује се пи мило му је, само жали што му се нисте јавили кад сте пошли, а и Прота је се оду Вилипу тужио, што га нисте посетили! —
[Ориг. у арх. 0. К. Академије бр. 2491|