Вукова преписка. Књ. 3
РАСПЛИЈЕ ВАСИЛИЈЕВИЋ = 108"
У Земуну 18. Јулија 1821. Љубезнихм високопочитајеми Пријатељу.
[а вашег писма од 9. о. м. видим да радо новине о Србији од мене чекате, немојте само Бечким латалама и лажама, што буду којекакве гласове о њој разносити, веровати; а од мене уверени будите, да ћу вам сваку новину, која је на. истини основана, сваке поште писати, али богме за лажљиве гласове нећу нп пера у руке узети, инди можете и сами судити, дами је немило ономадашњу вест о узетку Салоника, данас натраг узети. Салоник није од Грка узет, него је само опкољен, но тоје извесно да се Бошњаци опет код Зворника, купе, но незнасе из какве намере. Прекономад дошле су две лађе с џебаном из Видина у Београд, а Турци су у њему као побијени од неколико дана. Вевир је Београдски још болестан има водену болест.
Ма за Бога кажите ми име онога Србина, који је У 54. Н. 6. Оду на вас списао, да га својски почитујем, па ако ништа, то мора бити најпоштенији човек на свету а не ласкатељ. За то вас молим не одреците ми ту молбу, па ако ви оћете, то вас уверавам, да нећу ником на свету његово име казати. — А штасе овде о вашој Оди говори, срамота мије да вам пишем, али нека знате. Плутарх кад ЈЕ читао казао је: „Е то је он сам саставио, само да се али“, а који су год из ЊИГОВИ уста, или од онп, којимаје он казивао, чули, мисле да је тако. Дотле допире сату | А псти је пре неколико дана био с Куцвалом и узнео глас, да ће сад тек Куцкало против вас да пише, дакле очекујте његову апологију,, него немојте му дужни ни једне черте остати, зашто је то Срему већ с већим поносом објављено, него да Бог зна да је какву побједу над вами одржао. — Гледајте што брже те објављеније о д-ћој ч. песнар. шиљите, надамсе с ваши пријатељи преко сто пренумеранта скупити. Карабаша прати вам неволико поздравља с госпојом његовом и Бериха заједно (пре дет дана, добио је ћер).
да Депутирце Српске пз Цариграда говори се, да нећеју доћи — ферман у Београд још није дошао, једни веле да ове тодине неће ни доћи, други говоре да су Србљи получили,