Вукова преписка. Књ. 3
104 ВАСИЛИЈЕ ВАСИЛИЈЕВИЋ ~
штосу год од Порте искали, и да им је Џултан жељу са свим испунио, то је могућно, али јаматно не потврђујесе. Поздрављају вас сви пријатељи, и ја шњима вас, вашу Госпоју и малога Саву и молим поздравите Господина Копитара од вашег искреног почитатеља прев (1 8
Писао би још више, али су сад кресови, па се бојим, да се писмо не искреше.
Тек што ово сврши, а ваш ми кум донесе ово писамце на вас.
ГОрит. у арх. 6. К. Академије бр. 2492]
13. У Земуну 9-0 Августа 1821. Високопочитајеми пријатељу!
Нисам вам николико пошта писати могао, јербо нисам код куће био, тумарао које куда по Срему. — Примили смо ваша Објавленија на Џеснарице, штогод буде могуће више пренумеранта скупити, то уверени будите да ја и ваши пријатељи труда штедити већемо њи скупити, али морам вам казати, да се готово вопште свима чини да је скупо + 5, а и време пренумерације јесте врло кратко, да сте барем до конца Септемвра продужили, али при свем том гледаћемо кога лепим начином, а гди кога и натерати дасе пренумерира. | У Орбији је највећи дим, тек што се није пламен показао, нити може, нити ће још дуго трајати, а непријатељства морајусе започети. Пре.николико дана послао је Везпр једног Чивутина к Милошу да му опомене да ови већ један пут порез у Београд пошље, на које му Милош одговори да он паре једне пре добити неће, док депутирце, које је на своју реч у Цариград оправио, не поврати, него још пре нека се нада Везир куршуму у дупе, него порезу. Па и то није било доста, него је Ћелеша послао у Београд к Везиру и казао, да њега народ и Милош к њему шиљу да му јави, да, они никојим начином пореза нити ране у Београд донети нећеју, док им Везир депутирце, које је на свој врат узео, не-