Дело
ХАЈНРИХ ХАЈНЕ 161 ког црквеног акта те, или друге какве вере. Жали што у својим списима, занет духом времена, није показивао довољно дужног поштовања; моли Бога и људе да му опросте, ако је не знајући вређао морал и добре нрави, што саставља језгро сваке монотеистичне вере. Забрањује сваки говор на своме гробу, а тако исто и преношење тела његова. Приближио се већ и крај патњама његовим. На четири дана пред смрт долази г-ђа Жобер, а он јој говори, како је „озбиљна ствар умрети, шала тада не пада на памет, али јогунлук“, и после кратког ћутања рећи he јој: „ипак има нечег божанског у човеку“. Али и тада не може а да се не нашали. Када га је лекар питао: „Pouvez-vous siffler?“ одговорио му је: „Helas non! Pas meme les pieces cle Monsieur Scribe“. Фебруара 13, године 1856, радио је пуних 6 часова. На молбу да се причува, одговорио је: „имам још четири дана да радим и тада сам дело довршио“. После два дана, 14 Фебруара, дошла му је Камила Селден, и њој је казао само „једва“. A 16 Фебруара наједанпут је затражио „артију и оловку,“ и то су му биле последње речи, јер одмах после тога наступили су ужасни болови, и издахнуо је у 4 часа и 45 минута, у 58 години, 17 Фебруара 1856 године. Сахрањен је по жељи његовој без икакве параде сутрадан у 11 часова на гробљу Монмартр.4- Од пријатеља који су га до гроба испратили били су Теофило Готије,42 43 и Александер Дима. Његов лекар Др. Груби описује овако последње тренутке великога песника: „Било му је врло рђаво, и он је то ocehao. Пошто му се жена уклонила из собе, Хајне he упитати: драги докторе, ви сте били спрам мене увек искрени, кажите ми и сад истину, је л’ те да од мене нема ништа?“ Доктор је ћутао, уздржавајући се да не заплаче. По том ћутању Хајне је нознао да му је куцнуо последњи час, погледа доктора, па he му рећи: „Хвала Вам! Ено тамо стоји цвеће које ми је жена данас ку42 II г-ђи Жобер говорио је Хајне како жели да се сахрани без икакве параде. „Мо.ја дела треба да говоре, и то је све. Вп знате, драга пријатељице, да мене лаворов венац не дражи. Али ја сам био храбар борац, који је сву своју снагу и свој таленат иосветио у служби човечанству. Ако хоћете метнпте на гроб једну праћку и једну стрелу". 43 Теофило Готпје ппсао је Хајнеу некролог који је штампао 25 Фебруара у „Le Moniteur Universal" бр. 56 у подлистку под насловом „Revue dramatique". Дело књ. 28. 11