Дело
ЈАКА КАО СМРТ ГИ ДЕ МОПАСАН (НАСТАВАК) II Кад, у четвртак у вече, Бертен уђе у кућу своје прнјатељице, где је требало да вечера у част повратка Антоанете де Гијероа, у салону стила Луја XV затече само г. де Мизадије, који је мало пре био дошао. То вам је био један духовит старац, који је могао постатн велики човек и који се није могао утешити што то није био. Он, бивши управник краљевских музеја, успе да га наименују под Републиком за инспектора лепнх вештина, али то га није омело да буде, пре свега, пријатељ Кнежева, свих Кнежева, Кнегиња и Војвоткиња европскога племства, и одани заштитник сваковрсних уметника. Обдарен гипким умом, способан да све предвиди, лепорек, тако да је и о најобичнијим стварима умео да говори веома пријатно, прилагодљиве мисли, која му је чинила погодном сваку средину, имајући утанчано дипломатско чуло мириса, тако да је могао да оцени човека на први поглед, он је нреносио из салона у салон, по читаве дане и вечери, своју учену радљивост, пекорисну п говорљиву. Вичан свему, како се чинило, говорио је с прнвидном заннтересованом стручношћу н јаспошћу писца који пнше за широке слојеве, и због тога су га јако ценнле жене из отменога света, којима је чинио услуге покретнога научнога базара. II збиља, многеје ствари знао, и ако је читао само најпотребније књиге; али је бно на најбољој нозн с пет Академија, са свима