Дело
ТАИДА (THAIS) — Анатол Франс — НАСТАВАК Еукрит. Говоримо поштеније. Зло је зло, не за свет, чији неуништљиви склад оно не уништава, већ за неваљалца који га чини а могао га је не чинити. Кота. Тако ми Јупитера! ево доброг умовања! Еукрит. Свет је трагедија одличног песника. Бог, који је њу створио, назначио је сваком од нас да игра у њој по једну улогу. Ако он хоће да си просјак, кнез или хроми сиромах, играј што боље можеш улогу која ти је намењена. Никија. Заиста биће добро да хроми човек из трагедије рамље као Хефест; биће добро да се безумник преда Ајаксовом бесу и родоскрвна жена обнови Федрине злочине; да издајник издаје, и лажљивац лаже; да убица убија; и кад комад буде одигран, сви глумци, краљеви, праведници, тирани крволоци, смерне невине девојке, развратне жене, великодушни грађани и подле убице примиће од песника подједнаки део честитања. Еукрит. Изврћеш моју мисао, Никија, и претвараш лепу младу девојку у одвратно чудовиште. Жалим те што не знаш природу Богова, правду и вечне законе. Зенотемис. Што се тиче мене, пријатељи, верујем у стварност добра и зла. Али сам убеђен да нема ниједне људске радње, ма био то Јудин пољубац, која не носи у себи клицу искупљења. Зло доприноси крајњем спасењу људи и, по томе, произлази из добра и има удела у заслужним делима везаним за добро. Хришћани су то дивно изразили басном о оном човеку с риђом злаком, који свом учитељу, да би га издао, даде пољубац у знак мира, и таквим чином обезбеди спасење људском роду. Зато ништа није неправичније и сујетније, по мом схватању, него мржња,