Жена и човек : приповетке
48 СбиБЕ миличић
пењања, изује ципеле и преда их њему на чување док он буде са Катицом, његово неповерење достиже врхунац. Фрања то опази, па поче да му се куне свим што постоји: како он нема никаквих рђавих намера, већ да, знајући за љубав између њега и Катице, има искрену намеру да им помогне. А да би Филипа још више убедио у своју искреност, напомену му: како га је он једини прихватио кад је оно дошао на висораван, и како га је они допратио до куће.
— Сећате ли се, Филипе, ко Вам је пришао кад сте оно дошли к намаг Ко Вас је примио и одвео кућиг Зашто бих Вас сада преварио, кад сам Вас још онда бранио»
На то Филип, иако је још увек био неповерљив тумачећи све ово неразумљивом за себе психологијом људи међу којима се случајно налазио, приста на предлог Фрањин и, скинувши ципеле, преда му их; затим, са њим заједно, оде босоног до под прозор Катичине кухиње, где га Фрања, пригнувши се, присили да му стане ногама на рамена, а, кад то Филип учини, усправи се под њим, лако, без муке, и, онда, једним скоком, Филип је био у кухињи и нађе се одмах у страсном наручју узнемирене Катице.
Међутим, доле под прозором, чим је Филипа нестало у мраку прозора, Фрања стајаше сав весео, са Филиповим ципелама. Био је сретан што му је лукавство тако добро успело. Затим, скочи и отрча целим насељем да јави свима младићима: како је убацио Филипа у кухињу и тако га ухватио у ступицу! За доказ томе биле су Филипове ципеле.
Али Фрања нији могао ни замислити да би ова вест могла да тако разбесни све сељаке. Његова је намера била да само учини смешним „господина“ и да га са неколико врућих шамара отера у варошицу.
'А преварио се! Сељаци управо побеснише и хтедоше да одмах појуре до куће Катичине, изазову Филипа, па да га, чисто, премлате. И Фрања је