Жена и човек : приповетке
ЉУБОМОРА 49
имао доста муке док их је од тога одвратио и онда натерао молбама и претњама, да се сви сакрију док Филип изађе, а после да ће да му се наругају.
После дугог преговарања сељаци, најпосле, присташе на предлог Фрањин: смирише се и растркаше, да после, разним правцима, дођу Катичиној кући А Фрања, упутивши се тамо, оде, опрезно, до Катичине баште, па, преко једног бадема, попе се на кров Катичине кухиње, намеран, да из каменим плочама покривеног крова извуче једну плочу и види све што се доле у кухињи под њим догађа.
У
Дотле у кухињи, на тврдој сељачкој сламарици, лежаше Филип у страсном загрљају чудне сељачке девојке. Иако је он хтео да се потпуно изгуби у тој разбукталој Катичиној ватри; да превари и стиша своју претерано напрегнуту пажњу, ипак није успевао.
У соби до кухиње спаваше Катичин отаци његово ркање допираше, одмерено, у кухињу, непрестано бунећи и узнемирујући Филипа. Њему се сваког тренутка чинило: да се старац разбудио, да долази, да ће га затећи... С тога је непрестано ослушкивао, дизао се, па, кад би видео да се преварио, спуштао се, поново, до Катице, која га је узалуд умиривала говорећи му: да њен отац има тако тврд сан да га ни топови не би могли разбудити! Ипак се Филип није могао ослободити своје претерано напрегнуте пажње и бојазни да га неко не изненади. А сетио се и речи Фрањиних о сну старчевом. Е
Међутим, Катица, подивљала од страсти, грлила га је својим снажним рукама и, сва у ватри, упоређивала га са најлепшим што је она могла замислити: са граном рузмарина, са цветом босиока, са бором, са звездом и т. д., али сва ова обичност и простота њених израза и упоређења имађаше у том тренутку толико животне снаге и убеђења, толико истине, да је најпосле занела Филипа. МИ, у заносу, он је већ хтео да је привуче себи, кад, одједном, над њи-
4