Наша књижевност
КОЗАКИЊА
1
Заселак је заузет био у ноћном боју. Кроз згуснути сумрак батаљон се примакао до самих немачких положаја и одмах прионуо на посао. Немци су држали висове испред засеока и бој се, у ствари, водио око њих, а не око-њега скривеног иза тих висова. Њих није било лако заузети. Испреплетани ланцем жичаних ограда, добро утврђени, показали су се као озбиљна препрека нашој војсци.
Прилази висовима су лежали на отвореној снежној степи. То је
задатак још више отежало, али је батаљон извео оно што се чинило немогућим. Војници су пузили по снегу у белим огртачима. Митраљесци су поњавама и газом своје обавили митраљезе, Иза ватрене завесе инжињерци су продрли до жичаних преграда и причврстили дугу гвоздену ужад за брезово коље, у земљу забијено. Трактори и тегљачи, сакривени у омаленом јарку, повукли су гвоздену ужад и линија жичаних преграда се смакла с брда, отварајући пролазе пешадији. На висовима је планула борба прса у прса. Тукли се кундацима, бајонетима; ударали. по челичним шлемовима ручицама пиштоља, јер метака већ није било, а послужиоци нису знали куда их треба носити по таквој помрчини, најзад и пуцати у току те борбе у коштац било је готово немогуће. - _ Немце су извлачили из ровова и котрљали се с њима по снегу, стежући их у смртне загрљаје. То је трајало целе ноћи. Пред зору су висови били очишћени од Немаца. Тада се показало да заселак, који је лежао иза њих, више не постоји.
Капетан Вартоломеј Череда, командир батаљона, много је што. шта виђао у рату. Призор разрушених градова и спаљених села није му био новина, Али је из-искуства знао да после најогорченије артиљериске ватре, после каквог хоћеш бомбардовања из ваздуха, после кајнемилосрднијег пожара — на земљи ипак остају трагови некадашњег живота, или у виду разрушених зграда, разбацаних брвана и камења, или у виду притајених згаришта, по којима лута несташни ве. тар. Свега тога овде није било. Заселак је постојао само на мапи која је лежала на капетановој дашчици. У ствари је то била гола, завејана снегом земља. Само је где-где испод снега стрчало црно коље испретуране ограде, и лежале гужве труле сламе или снопови трске обаљене с кровова зграда, које су некад стајале на тој земљи. На неком
а
мина јао
ан сет
И МАНА а а
и,
ува и"
У" | (Е
Не РА
ИН АЕ И
и
рај МИ
“~ ПА а а а 2 а ИЕ мм. с
лаје.
Ба Млава
У.