Наша књижевност
Музички преглед _________ (= “ _ 625
музичке науке — естетике ипак доносе сведочанства о себи и свом вре- а мену, ма колико се обе- врзле око „вечних“ "споменика музичког кул- ен турног наслеђа; а идејни смисао, уопштавајућа суштина многобројних - тонских инвенција ранијих времена и кроз делатност извођача и критичара — 8 ослобађа се коби неактуелности и застарелости, која се историски неу- митно надноси над временском и локализационом. ограниченошћу музичко-језичке форме и конкретне тонске. сликовитости тих увек понавља= них приказивања културних споменика прошлости. 5
Приближити слушаоцу концерта и читаоцу приказа. једног концерта сам унутарњи идејни смисао, озживотни значај, оно доиста вечито језгро "музичког дела —- необично је тешка ствар, и за извођача и,-ваљда још више, за музичког писца. Музичари-извођачи увек ће прочитати композиторове ноте (иако већ ни то није лака ствар) а ми писци увек ћемо наслагати речи (што може бити сасвим. лака ствар). Они, најнешће, па и онда у када сасвим тачно свирају, моделишу звучне форме; ми писци, и када се : највише трудимо, обична пишемо =— „на води“. Нека би, зато; ова нешто "меланхолична медитација на почетку. референтске листе о концертима = У била. извињење и њима и,нама за дистанцију која. нас, авај, дели од са= вршенства о којем маштамо — и они и ми.
Пета р. Рошков, виолиниста, концерт-мајстор Симфонискор дркестра НР Србије, дао је 6-Ш1 "свој солистички концерт. Његове стабилне вред= пости: не показују никаквих промена. (Критинар се извињава читаоцу за овај тон извештаја о водостању или метеоролошким појавама.) Веома чиста, солидна, прецизна техника. Уколико тежи технички задатак, утолико је, овај свирач бољи. Рондо-став. другор Паганиниевог виолинског концерта (от. п), са подражавањем звона у флажолетним тоновима, свира: изврсно, Али ми у Баховој сонати за саму виолину (г-мол) Тошков је; на висини врло озбиљ=
5 ног познаваоца племенитог заната. У Бетовеновој „Шролетњој“ сонати, њетов пратилац Андрија Прегер затрпао та је звуком, свирајући са жустрином као да ће му побећи воз. Шимановског Романса · =— страсни, романтични, непрекидно каденцирајући речитатив; затим огромна градација са трајним померањем хармонског функционалнот центра. У Шкерјанчевом „Роман-. тичном интермецу“ присуствујемо излагању примера следеће фазе музичког стила: хармонска игра сасвим замагљује. тематоку, грађу, типична = импресионистичка лирика „сенчења“. 20 г пе
Словеначки камерни трио (Нада а ијни“ — виолина, Отон Вајде — виолончело, Маријан Липовшек — клавир) донео је 12-11 изврстан програм, само суво злато камерне музике за овај састав: Бетовенов
“ „трио духова“ (тако назван по средњем, лаганом ставу) и Брамсов трио с-
“ мол, оп. 107, чија се оба средња става годинама не бришу из сећања, које јен истинеки емоционални доживљај. Ту Скерцо протекне, остављајући вам траг -= утиска који сте могли имати да сте присуствовали неком договору, тихом“ дошаптавању, којим се енује нешто што ипак нисте могли открити, а што је носиоцима "слике значајно, по поему одлумзујуће, док у двопеву са
== 24