Наша књижевност
ИЕ = - = : Књижевност
Ф _— ита тражиш овдје = пријетећи Ила По и машви "се за жарач. =— (Остави то, —= промуклим гласом одговори Мартин. Мезес си већ дотукао, не треба ти жарач. Марко се загледа у њега а Мартин уђе и сједе на троножац с друге стране огњишта, Румени рефлекси | Батре о раше на његовом мршавом лицу. ј
— Остави то, кажем ти, — понови он мужло, = о ме већ - ниси убио
— Убила те твоја глупост, а не ја, · = _ одврати. му парно и _ баци жарач на огњиште. |
— Моја глупост и твоја сила, — додаде Мартин тихо, а како му Марко ништа не одговори, он се загледа у ватру и настави шупљим гласом: — Болестан сам и нико неће да запосели РОЛаНла човјека... -
__ Све болести имају не у стражњици. Би ае прво на то мислити, — грубо убаци Марко.
_ — Мислио сам, само сам криво мислио. Ти : знаш, једна овца _ блеји, а све би зобале. А. ја; ЈЕО да пустим другога да блеји, сам се отласих, будала. — Нашао си кад ћеш блејати.. = - Заборавио сам био што ме ћаћа учио: шут се са рогатим “ "не боде, ако је паметан. _· — Ниси требао заборавити.
— Нисам. Убила ме биједа,- брате. Ушао. ми: црв овдје у каштун, = и Мартин се ухвати за упала прса, — па гризе ли, призе. А дјечица зијевају: "дај, ћаћа, јести. А жена уједа: што си "их градио кад им залогаја не дашт. И мислим ја тако већ недје· љама; Марко је с тобом овце чувао, пријатељи сте били, на рудвик сте заједно пошли, заједно трудили и радили, па ако си и по(гријештио, пријатељ ће ти опростити и помоћи... - -
Мајртинове очи постадоше мутне, ријечи му се откидаху из “ Е као јецаји.
— Хм == кашљуцну Марко. и чудна нека сласт овлада њиме и одатна сваку сјенку тешкот сна из ноћи. — Сад пријатељ нек 1 а јучер: пријатељу, ти си издајица.
— Ја ти то нисам рекао.
— Бекли су твоји пријатељи.
— Немам ја пријатеља, — мрачно. одби Мартин. — Снашшти су се они, кудкоји, а ти, Мартине, крепавај. Него, помози 'ти мени, Маржо, и ради са мом. штто год хоћешт.
— Како ћу ти ја помоћи; — тпепујрио се Марко пред савијеним рударом. — Нисам ја никаква сила-на руднику.
— Видиш, — примаче му се Мартин. — Јутрос су два Бувића отишла у Дрниш и звали су и мене. Кажу, ми дуго "већ немамо посла а и тебе су истјерали с рудника. Ако пођеш с нама, уписаћемо се: у Јерезу, и порно посао. Већ су неки тако добили. НЕ |