Наша књижевност
98) - Е- __ Књижевност
7
а ла ва (брутално, тако да јој глас од прубости постаје готово. мушкарачки таман): Шта ми ту извијаш! Шта ми ту изигравашг светога Бону! Знаш игра, је Кор човека који жени на_ прави дете!
Сапга (затрепаштћен): Направи паетећ · _ Слава: Да, да, управо тако. Насела сам том наивном, глу= павом лицу, мислила сам да си девојчица — чист и поштен. А ти си већа хуља од оних најпокваренијих | (виче 1 му сурово у лиЦе): Ја хоћу мужа, разумеш ли, ја имам двоје деце, копилади, ја хођу мужа! | више да прстом показују на ме! (тригулшшњо, претећи): А ти — ако не Ати своју дужност, да знаш: _ убићу те као пса!...
Саша (потпуно запрелешанен): Али, Слава, тако ниси ни-. кад говорила... ; Слава: Мамлазе, како би жена друкчије разговарала с
тобом! Да сам у почетку тражила да ме узмеш, зар бих успела да "имам с тобом дете Овако — сад је јасно: ти си сам тражио дете од мене. Сад носи последице!
Саша: Али сад је све сасвим друхчије. Ја сам већ говори с татицом.
Слава (саркастички | Беба је већ Понта с татицом. А шта „је рекао татица2 _
__ Саша (просто): Он хоће Маријану, : али о пебке неће да чује. Ја сам му рекао: о теби није ни било речи,..
Слава: Јели— то си му рекао! Е, онда из ових стопа иди опет к њему и реци му да ћу бити своја жена, разумеш ли, или =
Саша (врло тужно); То неће паоаниа,
Слава (пародира): Шта неће моћи“
Саша: Са татицом је свршено да узме Маријану. Ако ја тебе узмем, он неће хтети ни дете, ни тебе, ни мене, А како ћемо онда живети; Татица ми неће ништа дати...
Слава (саркастично): То сте лепо десили — Ти и твој
татица! : __ Саша (срдачно и учтиво): Ја мислим да си ти то удесила.
Слава (одједном га зграби и гледа у очи): Кажи ми јеси ли ти заиста тако бескрајно блесавг 5
Саша (врло тужно): Штета да тако говоримо, Слава... Слава (одгујрне га с гнушањем): А, шта ми ту да 5 вљамо. (грубо): Где је Маријанаг
Саша: Код тате.
Слава: Ши си је узео са села —
Саша (живо): Заједно са сељанком која је доји. Полина се зове... |
Слава (____ | Вратите ми дете!
Сашта (скромно): То неће моћи.
"Слава (разбеснело пародира): Шта. неће моћиг |
Саша: Татица је [550 да се Маријана више не може вратити теби...
-