Наша књижевност
ВИ “ ____-_ ____- — Књижевност
Мур Е Па шта желите"
(Светлост се врати у целој вароши. За писаћим столом седи Муртић с револвером у руди; у 107 код а седи 5 без оружја.) _ - - 18
И во (се смеје). 0 “ - -
Муртић (бесно): Шта се смејеке!
Иво: Ја. немам ништа у рукама. (устаје) Иво Бани Пен _ жисер.
Мур тић (баци бесно | револнер У ријал 0 Муртић. ·
И во (седне).
Муртић (устаје, укочено и сигурно прилази Иви, стане пред њега, љуља се лагано у коленима, руке је склопио као за молитву; вештачки љубазно): Шта јег.
Иво (зачуђен): Молим% |
Муртић: Вас интересује мој господин синг Е -
И во: Да. Хтед сам да знам шта он мисли да уради у овом тренутку. И шта ви мислите да би требало да уради...
Муртић (после паузе, гледа оттро Иву): Да. ај пре о сину. После о мени. (оде до писаћег стола и узме један албум, _ отвори. га и покаже Иви): Видите овог = 5
Иво (устаје, прилази столу): Да, ВИДИМ.
Муртић: Шта видите; |
Иво: Деца. - : |
"Муртић (нервозно, као учитељ ђаку): Каква, деца г. Иво (са смешком): Мала деца. Четворо мале деце: Муртић (затвори албум, метне га на сто: метне руку на албум и бубња по њему правилно): Онај су сва _ мртва. | Иво: Мртват Заштог _ Муртић (пред. себе, бубња даље): Она су сва МЕН“ (Гомљавина далеко).
Иво: ти су то деца» -
Муртић (скоро сурово): Деца моје деце. (Отвара албум): Имам ћерку, ево је.. И сина, Драгана... И Сашту, њега знате.
(Затвори албум, бубња по њему): Ћерка ми је два пута родила. " Мртву децу. Две девојчице. И син ми је имао две девојчице. Његове су живеле и после рођења: прва осам дана, друга седамнаест. Више они не могу имати деце. Кћи ми је умрла Снаха ми је " болесна. Остао је Саша.
(Пауза. Грмљавина сасвим далекој
Иво: Ви волите децуг ~
Муртић: Децу“ (Тврдо): То би било много. Доста 5 било | _ кад бих могао да волим само једно. Девојчицу, |
И во (полако): Па сад је имате. ~
Муртић (бесно): Шта имам! Смем ли да волим (Грубо): Бројим дане, Срећан сам за свако јуче, стрепим за данас, ужасавам се од сутра... Је ли то љубав: (Тихо): Маријана мала.. (Лини се да су му се очи овлажиле.) Иво (живо): Па она већ живи два месеца!