Отаџбина
536
КЊИЖЕВНОСТ
нији противу Наполеонове војске употребише: ОФанзива стратешка, н приспевши на домашај с непријатељем , избор добре позицнје и тактична одбрана. Или други начин: бројно слабија војска стоји иза веће непрелазне реке и чува је. Кад много јачи противник ступа у напред — нека се бранилац повуче назад, на топомет од реке и више и нека чека , док један део, полутпна, трећи или четврти део силе противникове пређе, и сад нека свом снагом рупи па и>. Тако је радио Блихер 1813 године на реци Кацбаху , сурвао све Француске поврзме у силовиту реку, где се подавише. Ја мислим, да је онај чисто црногорскп начин најбољи, којпм се они тактично служе: у спојој утврђеној позицији нападнутц одбнју један, и други нападнути јуриш, и сад излете браниоци голим. ножем у оФанзиву — и победа је њихна! Ту се више не броји, ко је бројно .јачи, већ ко је јуначнији. Међер јуначно срце и го бајонет или нож — не броје противника ! „Шта је изненадни сукоб и' како се ту поступа?" (страна 154). „Излишно је папомин.ати да ће „у случају изненадног сукоба изненађена страна бити савршеније по„тучена. .." То не стоји. Прво, што никад не треба да је војска изненађена, да за што су при маршу предводнице , проматрајуће патроле,. на што при становању предстраже ? Присутност духа у вође изравнаће и отклониће поразу , која му прети погрешком изненађеног сукоба. „Како се поступа при гоњењу? при одступању ?" (страна 156 и 158). — Баш зато, што тек после извршеног напада и јуриша настаје прави рад, било то, да се противник гони, било да наша војска буде од даље поразе у след неуспешлог нанада сачувана, за то треба у миру у свако доба на вежбалишту да се бој и крстање после сваког јуриша без отезања, без сваког одмора наставн, како би се војска навикла свежим духом свима случа.јима у очи да гледа и да бодро продужи рад свој и да га добро доврши , или да пре ■ обрати неуспех у успех. За то је при одступању ударачки или срцски бојни стро;ј најудеснија тактична слика. Као год што Бошејев начин обуке коња у томе се састоји, да му коч. никад натраш ке не иде , ако га сапред ио грудима прутом удариш, већ снагда начред, и као год што у добро обученог коња никад нећеш видети, да ће самовољно натрашке ићн, што је већ ћудливост, тако не сме војска без зааовести самовољно одп упати. На страни 163 вели књига у алинеји 1 на једном месту : ак<> је војск а добра . . . Са р(>авом војском нека нико и не иде у рат. „Како се врши напад здруженим редовима војске?" (стр. 205). Спрема за напад мора систематичпо и добро проучено бити прет-г