Отаџбина
620
Н А ГРАНИЦИ
иа макар њена војска дошла и до СоФије или даље, ви најбоље знате како су ио Угарској апшени људи за које се само могло претпоставити да симпатишу с нашим ратом, и то аишени као велеиздајници , ви знате да нам кроз Аустрију несу пропуштали ни оружја ни џебане, па емо најзад морали куповати олово у Форми цеви за водоводе, ви знате да је чак и наша мала сила комшиница Румунија била спрам нас у непријателиском неутралитету, у место да нам буде савезница; а што се великих сила тиче, ваљда није нужио да вам доказујем, како је Инглеска била пријатељски расположена према Србији, кад сте у турском логору сигурно и ви видели ону масу инглеских оФицира. које смо ми из Бобовишта могли лепо видети. Али на што побијати разлоге у које ни сам г, Мајерс, као паметан човек није могао веровати , и које он не би никад јавно написао да није морао као плаћени туркоФил. Воље да се махнемо празна разговора, па да видимо шта су обе непријатељске војске радиле после битке 20- ог августа. Турска војска заузе положај на венцу висова, који с леве стране прате Мораву, а српска војска прикупљала се у Делиграду. Хрватовићев кор беше добио заповест да се врати преко Књажевца и Баше и да дође у Делиград. Пре него што се кренуо имао је малу борбу с Турцима. 23- ег августа беше се упутило 5 турских табора из Ниша пут Курилова. Хрватовић пошље против ших своју браничевску бригаду, и она их одмах стера у један јарак тако Д а С У У дивљем нереду побегли под заштиту Виника. Одмах сутра дан 21- ог врати се бањски кор у Књажевац. 25- ог августа повуче Хрватовић своју војску у Бању оставивши на Тресибаби и у Књажевцу јагодипску бригаду I-" 9 класе са 4 тешка топа. — Оставивши најзад и у