Отаџбина
Н А ГРАНИИИ
621
Бањи алексин. посаду од 8 батаљона и 14 топова под командом коњичког мајора Миленка Павловића, Хрратовић с остатком своје војске сгиже 26- ог августа у подне па Делиград. Сећам се, баш цео наш штаб беше за ручком, кад бањским путем, који се спушта норед крајњег левокрилног гаанца делиградске позиције, појави се једна јака пешачка колона, и на челу колоне њен штаб на коњима. Пред штабом јахао је командант , и марцијалну личност Хрватовићеву, могуће је било на далеко познати. — Ко се надао — рече ђенерал гледајући кроз прозор — да ће Хрватовић тако рано стићи. Ја сам хтео да му сви изјашемо на сусрет Пооле неколико минута, Хрватовић уђе у дворану у којој ми ручавасмо. Свих 40 ОФицира, који бејаху за ђенераловим столом, и који се бејаху већ толико размазили да су џакали често у присуству главнокомандујућег, као на какву команду устадо на ноге када Хрватовић уђе , и ако међу њима беше много руских пуковника, дакле старијих од њега. Хрватовић не обзирући се на тако велику почаст упути се право ђенералу., којн му беше пошао на сусрет, и поздрављајући га но војнички, рапортира: — Јављам покорно, г. генерал, да сам по заповести довео толико батаљона пешадије, толико топова н т. д. Ја несам слушао његове цифре, него сам гледао његову личност. Хрватовић је висок и танак (( као јела", са врло искреним, симпатичним лицем, живим плавим очима, са дугим и смеђим брцима и брадом а 1а цар Максимилијан мексикански. Његово лице беше преплануло од сунца, а његова тоалета сведочаше да је пред почетак рата био бригадир у Књажевцу , јер на њему беху две блузе једна закопчана а друга преко ње навучена и раскопчана, ианталоне и чизме. На моје доцније питање за што носи две блузе на онакој врућини он ми рече: (( Ова