Отаџбина
ЧИЧА Н А Ј Д Л II
509
Међу тим кавеџија казиваше на само полицији мало друкчије. Он говораше, да му је Милоје редован гост, да често свраћа к њему, да је јутрос рано дошао, да је одмах почео пити, и то бога ми по више, да је, пијући ракију, све једнако нешто уздисао, да је изгледао као уплашен. да је распитивао за свога друга Павла и т.д. Овако казивање изазва јаку сумњу на Милоја, о ком је већ познато било да је био на робији и да радо хоће да се маша туђе тековине. Доведоше га у кварт Ту га претресоше. При претресу нађоше му у гуњцу : 4 дуката ц. у злату, 5 динара у сребру и два таптуза. Ови гантузи, који се зову и бенци, жућаци играју велику улогу у промету и шпекулацији београдских кесароола, но о томе ћемо други пут нричати. Прегледаше по том хаљине Милојеве и приметише неке оссбите знаке. На кошуљи нађоше неке мрље, а тако и на гаћама. Истина обоје изгледаше као да је прато, али се ипак познаваху као неке крваве пеге. Прегледаше и тело Милојево па и на њему нађоше два места попрскана крвљу. Крв на левој руци и на десном увету. Загледаше мало бол^е и у новце нађене при њему, па и међ' њимн два дуката беху к рвљу иоирскана. Чиновник се осмехну, али и забрину. Одмах помисли, да ту неће бити чиста посла. Она мала пега, она мрља, на кошуљи, на руци или на прсима, бива више пута најважнији проказивач у многим и многим злочинима — Колико тек интересантности може бити за једнога чиновника, када на такове трагове наиђе. И доиста, нема веће радости за исљедника полицијског, него када овако у први мах пође истрага повољним путем. Као оно ловац када рани дивљач, тако се осећа полицајац, када пред собом угледа траг, којим на сигурно иде злочинцу на сусрет.