Отаџбина
КРДТКЕ ПУТНИЧКЕ ВИЉЕШКЕ
551
против врло сажаљевах што сам се морао тако брзо раздвојити с Кавказом. У самој ствари тешко је наћи такво мјесто као Кавказ, које би — благодарећи своме геограФском положају, геолошкој организаиији гора и најпослије маси етнограФскијех елемената — обраћало на себе пажњу интересујућег се путника. Смијем рећи, да с<* Кавказ може назвати малим свијетом, који има све своје, који ни у чему не оскудијева и који бк могао сам по себи егзистирати, а по томе врло је природно, да на тако малом — ја говорим односно — простору живе разни народи, који се, и ако су сусједи, разликују по језику, религији, племену, типу и обичају; јер прелазећи преко овога прага међу Азијом и Европом, међу црнијем и каспискијем морем разни народи, завидећи овој чудној природи — остајали су у малијем групама и насељавали Кавказ. Пред нама се се виђаше већ Владикавказ а за нама остајаше високи Кавказ, који изгледаше још величанственији што се од њега удаљавасмо ! Наш вјерни вођа Терек доведе нас у Владикавказ у вече и пребаци на другу страну своих леђа и ту се с њиме опростим, а тако исто и са сапутницом својом што сам врло желио. Владикавказ је врло лијепа варош сазидан по новом плану не високе, но лијепе куће окољене садовима, чисте и симетричне улице. Становници Руси, Грузини, Јермени, Осетини и мн. др. До њега долази жељезница која га веже с Русијом, он има лијепу будућност, кад састави жељезница Баку с Тифлксом. Ноћим у Владикавказу у гостионици (С Француска», газда бијаше Француз. Не могу да не споменем једну малу епизоду с газдом. Кад сам одлазио из ТиФлиеа, газда гостионице «Лондон» такође Француз знајући да ја идем у Владикавказ — посавјетује ми да починем у његова земљака и да му кажем да ме он препоручио. Дошавши у Владикавказ, ја се оправим у гостионицу «Француска»