Отаџбина
84
1ЈИСМА ЈЕДНОГ ОРБИНА ИЗ НАНАМЕ
Тај свет живи саома жалосно; сва им је рана пирмнач и куване банане и једчни им је посао да обделавају један комадић земље где производе то двоје. Увек смо их затекли како седе пред својим колебама : наравно гледали су у нас као у каква чуда јер нису иикад белце видили били и чудплп су се каква ми посла ту можемо иматп. Ношња им је простадо крајносги, кошуља са канапом око паса. сламни шешир, и индијанске папуче; често кошуљи недостају рукави, предњи део, па чак и етражн-и део : ал' канап око паса постоји увек ; то је без опора главни саставии део њихове ношње. Жене имају навику сажалевања достојну да иуше цигаре, па чак и деца у најмлађим годинама иочињу пушити , а као што врло дуго сисају, то сам често видео балавце како се подједнако одају страстима материнске дојке и Хаванске цигаре. У осталом материнска је дојка врло значајни створ овде. Кад су деца још сасвим мајушна мајке их носе на леђима у неким путуњама и у том неприродиом ноложају доју их мајке : Мислим да је излишно да вам даље описујем предмет. Но не би требало из тога извести да су све жене овде чудовишта. У добу пубертета које врло рано наетаје код де војака ове су дивне на око : девојке од 13 и 14 година већ су савршене жене. Склад свију црта, и тела потпуно је задовољавајући и често су им и лица лепушкаста. Ал је врло кратко то доба. њихове лепоте. У место да им брак даје нове снаге и нове чари, брак је за њих узрок преране увелости, нагле остарелости. У тринајестој години њиховој морали смо се дивити и рекли би да им има 18; у осамнајестој пак ми их се згнушавамо и мислимо да им има 40 година. Мушкарци беле расе нису баш увек противни скрштавању раса, и врло су често, пред тим приликама, које нам изгледаху као да излазе и.| какзог калупа за ливење чоколаде., поднашали своју