Писци и књиге VIII
БОГОБОЈ АТАНАЦКОВИЋ 59
са својом снахом, момче заустави коње па повиче:
„Помози бог, сестро !“
„Бог ти помогао!“ одговоре обадве женске у један мах.
„Где је дом старога јозе П....ћа2“ запита момче.
„Ово је!“ одговори Љуба, показивајући дом, пред којим је седила.
„Да ниси ти његова кћи Љуба 2“
„јесам“.
Момче скочи с кола, приђе к женскима, ухвати Љубу за руку и поведе је на страну једно два три корака.
После откопча свој прслук, извади из недара једву артију, из које измота један златан прстен.
„Познајеш ли ти ову бурмуг“
„Познајем“, — одговори девојка заруменивши се до ушију.
„Чија јер“
„во је бурма Милоша К....“
„Добро, ти си коју тражим“ — рече момче,
после тога приступи ближе девојци, па јој нешто на уво пришапне.
Девојка цикне, после се (7) уздркће, као да је грозница хвата, обадвема рукама стисне своје прси, а лице јој пребледи као у мртваца.
Њена снаха притрчи, да је прихвати, и запита шта јој] је.
„Иди, иди брзо... по јакова, нека дође са својом јабуком... још данас... али данас или никада |... “
Млада је чудно погледа.