Повлачење српске војске ка приморју и оснивање "интендантске базе" у Драчу и Скадру
137
упропастити могло, које се пак зло или непотребан ризик, ризик без нужде, врло лако избећи може, — од-
бапивањем рибе из исхране. Реферишући о ствари Го-
сподину Министру, част ми је молити га за дефинитивво решење по томе питању. — Главни интендант, пуковник Б. Богдановић, с. р.«
Мако смо ову нашу представку с прилозима отправили Министарству војном истога дана 14. ХП., на. ма се тек 20. ХП. под ЕБр. 128 доставља министрова пропратна наредба о усвајању закључене погодбе за откуп те исте сараге, а у наредби се ни с једном речју не реагира на нашу, лекарским мишљењем поткрепљеву представку, баш противу куповине исте сараге.") Та пропратна наредба министра војног гласи:
Министарство Војно, — Економно Одељење ЕБрој 128.
»Главној Интендантури Врховне Команде. Чланови комисије за куповину хране у Скадру, на основи одобрења бив. заступника министра војног, на дан 14. ов. м. закључили су погодбу са Стеваном Лукачевићем овд. трговцем, за испоруку 40.000 кг. риба сарага надтмљених, по цени од два динара у злату чеком на Париз.
Рибу има да испоручи у селу Загоње пред њего. вом радионицом, у његовим лађама рефузо и да пре-
5 Ми смо с приватне стране сазнали, да је министар војни ову нашу представку претходно спровео бив. заступнику мин. војног, који је закључену погодбу ва сарагу и одобрио, а коју смо ми већ имали у рукама и покушали преко министра војног, да се та погодба одбаци, па кад нас је дотични заступник својим сувише оштрим прекором за ову нашу „дрскост“ добро
_испараклисао, онда је министар војни као мирољубив човек своју пропратну наредбу сасвим изоловао од наше представке, која је отишла ад асја. Иваче да је наша враћена, не би било пријатно ни њему ни нама.