Повлачење српске војске ка приморју и оснивање "интендантске базе" у Драчу и Скадру
138
несе до обале у Скадру. Риба мора бити здрава и редна, у противном неће се примити.
Бив. заступник министра војног, господин министар грађевина, одобрио је ову погодбу и продаваоц г. Лукачевић довезао је на обалу језера у Скадру 4000 кг. сараге.
Господин министар војни под ЕБр. 128 од данашњег наредио је следеће:
»Пошто је закључену погодбу за испоруку сараге одобрио бив. заступник министра војног, то наређујем: да се до сада спремљена количина сараге од продавца Стеве Лукачевића — до 15.000 кг“) комисиски прегледа, па ако се утврди да је добра и здрава за исхрану војника, да се прими и то: 4000 кг. одмах на обали скадарског језера у Скадру, а остатак у селу Загоњи на начин, како је погодбом предвиђено. Сарага која се прими да се одмах преда слагалишту хране у Скадру и одмах раздели трупама за исхрану војника с тим, да се издаје или пржена на зејтину, или ужарена, т. |. припечена на жару. Ако се пак употреби са варивох, онда да се издаје са пиринчем уместо меса по 300 грама дневно на војника.«
»Комисију за пријем рибе да одреди главна интендантура.«=) 5 Иако смо баш тада имали преко 8.000 коморских 80лова за клање, који би због оскудице сточне хране морали липсавати, док се непотроши г. Лукачевићева сарага, па ма се војници и поразбољевали од те сараге, као што је и било! Видеће се касније.
3) Опет глав. интендантура постала „извршни одељак“ и Министарства војног, које је требало ни морало знати свој одношај према глав. интендантури по Уредби о служби у позадини војске чл. 6., 9. и 11., јер министар војни није имао над њом никакве ни административне ни дисциплинске власти.