Полиција
= 279 —
Суочавајући се са Судићем и Пфафом, Никола Дрезгић (у самој ствари: Јово Станисављевић - Чаруга) стално је понављао „немојте ме бедити! гледајте ме добро, не узимајте ме на душу“.
Из Гуња су наредници Дроњак и Балатинац и каплар Миловић, терајући пред собом разбојнике, истога дана (25%1-1923. у вече се вратили у Винковце, где су провели цео дан 26-Х1-1923, године.
21-ХП 1923. год. изјутра су отишли у Осијек ради суочења разбојника са рањеном супругом покојног Пиркмајера, која је лежала у осјечкој болници,
За Николу Дрезгића госпођа је казала: да личи на овог разбојника који је први ушао у њихову трпезарију и који је на све њих био пуцао, али пошто је била у страху ипак не може то све позитивно да тврди нити на то да се закуне.
Док је госпођа Пиркмајер ово излагала Дрезгић (Чаруга) ју је гледао право у очи и говорио јој: „немојте ме узети на душу“. |
Из Осијека су жандарми одвели разбојнике у Вуковар ради одласка у Томпојевце на место где је 10-Х-1923. извршено разбојништво над Пиркмајером.
28-Х1-1923. год. разбојници су одведеии у стан пок, Пиркмајера у Томпојевцима, али без икаквих резултата. Куварица покојног Пирмајера није могла јасно да прозна ни једнога разбојника, дом су они сви једногласно одрицали свако учешће у овом разбојништву.
Из Томпојеваца су разбојници истога дана (28-Х- 1923, год.) у вече враћени у Винкевце.
30-Х 1- 1923. год. на захтев котарског предстојника из Жупање као и командира жупанске жандармеријске станице, наредника Лончара, упућени су по Лончару и редову Длеску у Жупању: Павле Н.Прпић и Мате Крмпотић ради истраге по разбојништву извршевом онде пре краћег времена над трговцем Бруншмитом.
Николу Дрезгића задржали су у Винковцима наредници Дроњак и Балатинац и каплар Миловић, да га они доведу у Жупању, пошто претходно проведу неке извиде над њим у Винковцима а евентуално и у Иванкову и Ретковцима.
Истога дана (30-ХИ-1923. год) наредник Дроњак и каплар Миловић оду у стан Марка Дрезгића који је, као што се зна, у исто време био и стан за Николу Дрезгића и Мата Крмпо-