Просветне и политичке прилике у јужним српским областима у XIX в. : (до српско турских ратова 1876-78)
ПРОСВЕТНЕ И ПОЛИТИЧКЕ ПРИЛИКЕ 45
зревали противу личности из Србије. Тако је било и са Спиридоном. А владици Глигорију то није било непознато. Због тога је Спиридон чекао на владичину милост за постављење пуних шест месеци. Због тога је сам лично, владика, и „испитивао“ Спиридона: његову спрему и метод: „шта зна од науке“. И кад се владици учинило да ће Спиридон, и ако му је изложио нову српску наставу, бити безопасан и према Турцима и за грчку школу, прими га, грађанима за љубав, за учитеља, изјавивши му да: „шо што има знање није ништа“, да њима, односно владици, треба: Буквар, Часловац, Псалтир, писање и рачун, и тиме и услови Спиридона. Спиридон се примио и почео је предавати предмете које је владика желео, али је, тајно, „потстакнут неким грађанима“, предавао деци понешто и модернога знања. Први, по времену, Спиридонови ученици казивали су да им је предавао : Српску граматику, Историју, Знању и др. из србијанскога метода.
Као добар појац, Спиридон је и у цркви певао за певницом. Певао је „нову“ српску арију. Због арије и због других црквених уредаба, почну нишки попови да вичу на Спиридона и дође до заваде. Нешто зато, а више због тога што је грчка школа, од како је дошао Спиридон, са свим усахла, владика Глигорије, г. 1838, отпусти Спиридона и, на његово место, узме, по једнима попа Милована/), а по другима“) Дамјана (Дацу) Митровића п Љубомира. М последња двојица били су из Србије.
Према писаним податцима, које о томе имамоз), и према доцније, забележеним, казивањима савременика“), нишки грађани у овој завади Спиридона Јовановића са владиком и поповима били су на страни Спиридоновој, али му нису могли помоћи и због тога, што је то питање било искључиво у надлежности митрополита. Због тога је Спиридон, г. 1838, морао напустити Ниш. — Отишао је у Параћин и тамо добио место у Правитељственој школи“). Али, и у одсуству Спиридона,
') Годишњица Н. Чубађа, књ. ХХХМ, с. 124. 7. П. Станковић, на пом. м. с. 162—173.
2) Тих. Р. Ђорђевић, на пом. м с. 43, забележио је од попа Михајла, да су, по одласку Сп. Јовановића из Ниша за учитеље у главној школи били узети неки Љубомир и Таса (Петровић 2).
5 Годишњица Н. Чупића књ. ХХХМ, с. 124 и др.
У Т. П. Станковић, на пом. м. с. 164.
7) Под 10 априлом 1839 г. „Покорнејши служитељ Правителствене школе Параћинске“, Спиридон је био упутио Министарству Просвете молбу