Просветни гласник
НАУКА Ж НАСТАВА
415
тело ученичко; да они треба да дођу између свака два радна часа пошто се деца лако замарају; да, према току замарања, ови прекиди треба или постепено да расту или да се наставни предмети распоређују на часове једнога дана онако како је напред поменуто. Идеад би био спојити оба захтева уједно. По КкМег-овом предлогу прекиди за одмарање требало би да трају: први 10 минута, други 15, трећи 20, а четврти, ако би га било 30 минута. Према садашњим приликама у којима се налазе и наше школе, овако би се и могли удесити прекиди у раду који су потребни за одмарање. Али, лако се може увидети да и на овај начин инак нису задовољени игијенски захтеви према свима ученицима једне школе, пошто би горње одредбе о прекидима за одмор важиле за све школе и разреде, за разна времена и све наставне предмете. Ако се утврђују тако опште одредбе, онда је питање да ли ће се оне свуда слагати са узрастом и издржљивошћу дечјом, са индивидуалношћу већине ученика једнога разреда, са тежином наставног предмета који је претходног часа рађен, са другим разним узроцима који се појављују у извесним приликама и имају некад већи некад мањи утицај на јачину умора и др. Сви се ови случајеви очевидно не могу предвидети и обухватити оним општим одредбама. Отуда би свакако најбоље одговарало смеру, кад би се наставнику оставило да. он сам у даном тренутку пресуди да ли би требало рад прекинути и деци дати придике за одмор и колико ће такав прекид трајати. Али, није доста само утврдити ове прекиде између иојединих наставних часова и одредити им нотребну дужину. За смер, због којега се ови прекиди уводе. важно је даље и то како ће ученици употребити то време у коме је прекинут рад. Познато је да разии наставници то време употребљавају на разне начине са својим ученицима, иа често и на начин који је са свим противан самоме њиховом смеру. Међутим за употребљавање тога времена треба да важе они исти разлози који нас руководе и за увођење њихово. Наставни се посао нрекида зато што је од њега наступио умор код ученика; отудајеврло важно чим настане нрекид да се одмах извесним мерама на неки начин заустави илн снречи даљи ток оног духовног или телесног рада, који је за време претходног часа извођен, и да се ученици задрже од даљег напрезања у томе правцу. Стога у том времену не треба са ученицима нредузимати никакав систематски носао. Ако су се ученици претходног часа у истини уморили, онда је најбоље оставити их да они то време проведу слободно под надзором наставниковим, јер ће их њихова ирирода најбољ^ упутити на који ће начин да одморе свој дух и тело. Због телесног умора, који, као што смо видели наступа код ученика и онда кад он не ради какав телесни рад него мирно седи, треба на првом месту, чим наступи прекид, допустити ученицима да устану