Пројекат општег казненог законика за Краљевину Норвешку : мотиви израђени од Комисије, постављене Краљевском одлуком од 14 новембра 1885 год. по жељи Министарства правде немачког царства
163
морају бити предузета делања, која би бар могла бити уз. рочна, која би се могла уврстити као ланац у уврочни ред, који би одвео к извршењу деликта.
Кад се разни значај даје, услед тога, што је пропуштено да се изричан израз стави, онда је то једна опомена да се у закон стави такав израз. Изгледа да је само по себи нетачно, да се ово питање остави науци, која би ипак, тачно узимајући, могла само то одговорити, да се могу усвојити обе врсте овога уређења и да се мора оставити законодавству да изабере оно што је најцелисходније.
Ако се „почетак извршења деликта“ разуме тако, да мора бити отпочето штогод, што је објективно способно да потпомогне намеравану повреду права, онда ће се овим казна искључити, не само код покушаја са тако званим апсолутно неспособним средствима или према апсолутно неспособним објектима, већ и тада кад су средства и објекат само релативно неспособни. С тога се не може бити кажњен, као што се то и сада узима у појединим земљама, за покушај крађе, 116 онда, кад се у намери крађе завуче рука у туђ џеп, кад је овај празан, нити за покушај убиства, кад се пуца на нешто дужем растојању или кад се употреби слаба доза отрова.
Могло би се шта више ићи и даље и тврдити, да кажњиви покушај у ошште не би могао ни да стоји; осем онде,
#5 Истина да се с неких страна тврди, да под закон не потпада такав покушај, који не може произвести никакву објективну опасност, већ да се он креће само у сфери моралног закона, али овим би у опште престало бити ма каквог кажњивог покушаја, јер у ствари објективна, опасност увек је једна фикција.
„Опасност“, значи вероватноћа, која зато постоји у човечијим очима, да ће наступити оно, од чега се бојимо, и она се оснива на недовољном знању разних погодаба, од којих зависи резултат. За онога, који не зна на колику даљину тера један пушчани метак, постоји опасност при пуцњу на 1000 метара, док за онога, који зна да зрно тера само 100 метара,
апсолутно је безопасно чак кад је растојање само 101 метар. Види нарочито Ламаш: „Моменат објективне опасности и т, д.“
16 Тако у Енглеској (Стефен: П!реве Агб, 49 [9]. Напротив у енглеском пројекту, одсек 74, стоји:
„Ко, погрешно држећи да стоји стварно стање, предузме или пропусти какво делање, кога би извршење или пропуштање сачињавало покушај каквог кажњивог дела, кад би постојало такво стварно стање, казниће се ва покушај и ако није било могуће да се деликт изврши на на-
меравани начин, због тога, што није постојало етварно стање у тренутку делања или проџпуштањва“,
115